Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення коштів за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.08.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошових коштів. Сума позики за цим договором становить 15888,19грн. Сума позики повинна бути повернута до 09.10.2019 року в повному розмірі. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою від 09.08.2019 року, відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 15888,19грн. Згідно розписки, відповідач зобов`язалася повернути борг в термін до 09.10.2019 року. Однак, у передбачений договором строк відповідач не виконав взяті на себе за договором зобов`язання повернути борг, та ухиляється від виконання свого зобов`язання. Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про сплату заборгованості за договором позики, але відповідач ухиляється від виконання свого зобов`язання. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 91099,62грн., яка складається з: 15888,19грн. сума основного боргу; 58151,08грн. пеня; 15082,90грн. 50% річних; 1977,45грн. інфляційні витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання у справі. Позивач в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, якою просив розглянути справу без участі позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125, відзив на позов не надав, причини неявки суду, не повідомив. 14.12.2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявним в матеріалах справи договором позики грошей та розпискою, 09.08.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошових коштів. Відповідно п.1 Договору, сума позики становить 15888,19 грн. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою від 09.08.2019 року, відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 15888,19 грн. Згідно п. 3 договору позики та згідно розписки, відповідач зобов`язався повернути борг в термін до 09.10.2019 року. \~ \~ \~ \~ Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 статті 1047 ЦК України допускає пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей, або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У встановлений Договором строк, кошти позивачу повернуті не були. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Таким чином, судом встановлено, що 09.08.2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений письмовий договір позики грошових коштів. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою від 09.08.2019 року, оригінал якої надано позивачем до суду. Окрім того, позивачем до суду наданий оригінал договору позики від 09.08.2019 року. На теперішній час, відповідач отримані грошові кошти не повернув. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а ч.2 цієї ж ст. 625 визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.8 Договору, за невиконання або несвоєчасне виконання умов договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочення з урахуванням індексу інфляції, а також річні з розрахунку 50% від суми простроченої заборгованості за увесь строк прострочення. Відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, та відповідно до ст. 625 ЦК України, п.8 Договору, має заборгованість перед позивачем згідно розрахунку заборгованості: 91099грн.62коп. (15888,19грн основний борг+58151,08грн. пеня+15082,90грн. 50% річних+1977,45грн. інфляційні витрати). Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання ним умов договору позики. Статтями 12-13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконав взяте на себе зобов`язання по поверненню грошових коштів, та прострочив виконання зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість та можливість задоволення позовних вимог. На підставі ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 911,00грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved