Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , уточнивши який, просить: визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 1211000000:06:154:0012, площею 0,1000 га та цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належала померлому [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №621124, виданим управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25.05.2010 року та земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 1211000000:06:154:0013, площею 0,0157 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлому [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №621125, виданим управлінням Держкомзему у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25.05.2010 року; усунути перешкоди в користуванні майном, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:154:0012, площею 0,1000 га та земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:06:154:0013, площею 0,0157 га, шляхом зобов`язання відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знести всі наявні конструкції в тому числі паркан, альтанку та інші забудови, що збудовано з порушенням меж земельної ділянки по [ADDRESS] , належної [PERSON] ; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судовий збір 768,40 та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. На підставі договору довічного утримання серії ВЕМ №264781, посвідченого 23.12.2006 року Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою зареєстрованого в реєстрі за № 7113, вона [PERSON] є власницею домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до зазначеного договору довічного утримання, відчужував [PERSON] передав у власність набувачу [PERSON] належне йому на праві приватної власності домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , а набувач зобов`язалась забезпечувати відчужувача утриманням довічно, а у разі втрати здоров`я також довічно доглядом. Відповідно до зазначеного договору довічного утримання, земельна ділянка, на якій розташоване вказане домоволодіння, переходить в тимчасове користування [PERSON] і підлягає переоформленню в особисту власність, у відповідності з діючим законодавством. [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений Сьомою криворізькою державною нотаріальної конторою 23.12,2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 7117, відповідно до кого усе його майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, заповів їй [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 1211000000:06:154:0012, площею 0,1000 га та цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належала померлому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №621124, виданим управлінням Держкомзему у місті Кривий Ріг Дніпропетровської обьласті від 25.05.2010 року та земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 1211000000:06:154:0013, площею 0,0157 га. з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлому відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №621125, виданим управлінням Держкомзему у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області від 25.05.2010 року. З питання прийняття спадщини вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігутою Л.В. їй була надана відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею пропущений встановлений 6-ти місячний термін прийняття спадщини. На сьогодні в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №214/5035/21 за позовом [PERSON] до Територіальної громади в особі виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з метою подальшого прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Проте, на даний час скористатись правом належного користування земельною ділянкою під обслуговування домоволодіння вона не має можливості з огляду на наступне. Вказує, що земельні ділянки з кадастровими номерами 1211000000:06:154:0012 та 1211000000:06:154:0013 за адресою: [ADDRESS] та які належали [PERSON] , померлому [INFO] , межують із земельною ділянкою, що розташована під домоволодінням [ADDRESS] . Зазначене домоволодіння знаходиться у приватній спільній частковій власності громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно зі свідоцтвом про право на спадщину ВСС № 021530 від 01.06.2005 р. Земельна ділянка під належним відповідачам домоволодінням не приватизована та знаходиться у комунальній власності міста. Відповідачі в листопаді 2019 року незаконно встановили паркан з порушенням меж земельної ділянки [ADDRESS] , зруйнувавши вже існуючий паркан. Крім того, ними збудована альтанка, покрівля якої звисає над ділянкою [ADDRESS] , що підтверджується листом Саксаганської районної у місті ради від 28.10.2019 року за № 19/34-4731, та актом обстеження, які вона додає до уточненого позову. Зазначене підтверджується актами від 18.10.2019 року, який був доданий до первісного позову, та актами від 20.10.2020 року. Для вирішення питання земельного спору, що виник через встановлення відповідачами нового паркану з порушенням межі земельної ділянки, вона звернулась до Саксаганської районної у місті ради. Згідно протоколу № 2 засідання комісії для вирішення земельних спорів відносно меж земельних ділянок і додержання громадянами правил добросусідства від 24.10.2019 їй рекомендовано звернутися до суду щодо набуття права власності на земельну ділянку під домоволодіння [ADDRESS] , та при не врегулюванні спірного питання відносно межі поміж домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] звернутися до суду. Відповідно до ч.3 ст.106 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду. Все вищезазначене зумовило її звернення з позовом до суду. Згідно у пунктом 2 статті 158 глави 25 "Вирішення земельних спорів» Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст. 103 ЗК України зазначено, що власники землекористувачі повинні обирати такі способи використання земельних ділянок, при яких не будуть порушуватися земельні морально-етичні норми, властиві добросусідським стосункам і при яких власники та землекористувачі суміжних та спільних земельних ділянок не будуть відчувати незручностей в процесі використання належних їм земельних ділянок. Добросусідські відносини між власниками та землекористувачами земельних ділянок розглядаються в якості обов`язку кожного зі сторін. Вона, [PERSON] , вчасно не заявила про свої права на землю після смерті колишнього власника, чим намагаються скористатись відповідачі, встановивши капітальні огородження з порушенням меж земельних ділянок поміж домоволодінням [ADDRESS] , яке належить їй, та домоволодінням [ADDRESS] , яке належить відповідачам. Встановленні відповідачами на власний розсуд межі земельних ділянок, не відповідають кадастровому плану. Власники домоволодіння по [ADDRESS] , порушують вимоги добросусідства, звели новий паркан між суміжними земельними ділянками з метою зміни фактичних меж користування земельними ділянками, чим порушили план землеволодіння та вказані в ньому графічні та семантичні відомості щодо земельних ділянок, які перебувають у безпосередній близькості. Відповідно до ч.1 ст. 106 Земельного Кодексу України, спосіб закріплення спільних меж між земельними ділянками визначається за згодою власників таких земельних ділянок. Витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Під час формування земельних ділянок з кадастровими номерами 1211000000:06:154:0012, площею 0,1000 га та 1211000000:06:154:0013, площею 0,0157 га для подальшого отримання їх у власність [PERSON] за життя зібрав весь необхідний пакет документів, всі необхідні дозволи та погодження. Так, згідно акту встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність (користування) від 21.01.2000 року, встановлено в натурі межі земельної ділянки вищеозначеного землекористувача (землевласника), що знаходиться на території Криворізької міської Ради по [ADDRESS] загальною площею 0,1157 га, в тому числі: під забудовою 0,0372 га. Рілля 0,0239 га. Сад 0,0546 га. Відведена земельна ділянка може використовуватись тільки за прямим цільовим призначенням після одержання документа на право власності та користування землею. Заперечень з боку суміжних землекористувачів при встановленні меж не заявлено. Розміри і місцезнаходження земельної ділянки показано на плані меж земельної ділянки. Згідно акту обстеження та узгодження зовнішніх меж землекористування від 08.10.2009 року м. Кривий Ріг, узгодження меж земельної з суміжними землекористувачами (Землевласниками) виконується згідно ст. 198 Земельного кодексу України по наявним фактичним межам відповідно до складеного плану меж та здійснюється особисто замовником. Представниками суміжних земельних ділянок був підписаний акт, в тому числі і відповідачем [PERSON] . Таким чином, під час оформлення у власність земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] за життя ніяким чином не порушив інтереси та права користувачів чи власників суміжних земельних ділянок. Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок (ч.6 ст. 106 ЗК України). Відповідно до ст.107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків. Згідно ч.3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;1) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування (ч.1 ст.158 ЗК України). Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial