Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] ; судові витрати стягнути з відповідача. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 15.01.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про шо 15.01.2023 зроблено відповідний актовий запис за №15. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивачки та проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . З відповідачем позивачка спільно не проживає, подружніх стосунків не підтримує, спільне господарство не веде. Шлюб між сторонами не склався, оскільки такі не зійшлися характерами та поглядами на життя. Шлюб носить формальний характер, між сторонами відсутнє нормальне спілкування. За таких умов збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, примирення між сторонами вважає неможливим. Спорів щодо проживання та виховання дочки та поділу спільного майна між сторонами немає. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою від 17.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань, пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.01.2013 року, зареєстрованого Франківським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Львівського\~міського управління\~юстиції вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.01.2013 року, актовий запис № 15. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.01.2019 року, яке видане Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 35. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Сторони стали чужими один одному. Відповідно до ст.\~112\~\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище « [PERSON] ». У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~073, 60 грн.

Outcome: approved