Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною позовною заявою, відповідно до вимог якої просив суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 лютого 2022 року 0 18 год. 59 хв. [PERSON] керуючи автомобілем BMW 320D д.н. [NUMBER] по вулиці В. Бердичівська - Коцюбинського, на великій швидкості виїхав на регульоване перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot Partner, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , коли він здійснював поворот ліворуч на дозволений сигнал світлофора, переконавшись, що зустрічний транспорт відсутній. В результаті ДТП відбулося значне пошкодження належного позивачу транспортного засобу, а саме: Peugeot Partner, д.н. [NUMBER] .Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2022 року, відносно позивача було закрито провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 16 травня 2022 року, [PERSON] , було визнано винним у порушенні ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок порушення правил дорожнього руху [PERSON] , позивачу було спричинено матеріальну шкоду. Згідно висновку експерта №491 від 19.02.2023р вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot Partner, д.н. [NUMBER] станом на 18.02.2023р складає 213207,83 гривень. 07 вересня 2022 року до ПрАт СК «Український страховий стандарт» було направлено заяву з додатками про здійснення відшкодування матеріальної шкоди згідно ст.35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповіді від ПрАт СК «Український страховий стандарт» позивач не отримав, тому 31 жовтня 2022 року, направив заяву повторно. Разом з тим, станом на день звернення до суду з даним позовом представниками відповідача на неодноразові звернення позивача не було надано жодної відповіді та не було здійснено виплати страхового відшкодування. Ухвалою суду від 13.11.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 24.11.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача. Разом з тим, конверт був повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 3 ч.7 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 10.05.2023р. у справі №755/17944/18 зазначено, що посилання касаційної скарги на те, що [PERSON] належним чином не було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, що позбавило його можливості реалізувати належні йому процесуальні права, є безпідставними, так як наявна на а. с. 143 т. 3 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Положеннями статтей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81 ЦПК України). Водночас, згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, - ч.1 ст. 76 ЦПК України. доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, - ст.77 ЦПК України. У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.02.2022 року о 18.59 год. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «BMW» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot Partner» державний номер [NUMBER] , під керуванням позивача. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Згідно вказаної постанови суду, 19.02.2022 року о 18 год. 59 хв. [PERSON] керуючи по вул. В.Бердичівська- Коцюбинського в м.Житомирі автомобілем BMW 320D, д.н. [NUMBER] , виїхав на регульоване перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot Partner, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який здійснював поворот ліворуч на вул. Коцюбинського м. Житомира, чим порушив п.8.7.3.г Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача та винуватця ДТП був застрахований у відповідача, страховий поліс позивача № 207221884, страховий поліс відповідача № ЕР /204501167, ліміт за шкоду, заподіяну майну - 130 000,00 грн. Згідно висновку експерта № 491 від 19.02.2023 року, вартість матеріального збитку автомобіля Peugeot Partner, д.н. [NUMBER] на 18.02.2023 року складає 345605,82 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складових автомобіля Peugeot Partner, д.н. [NUMBER] на 18.02.2023 року складає 213 207, 83 грн. Згідно змісту позовної заяви, позивач вказує, що 07.09.2022 року з метою отримання страхового відшкодування звернувся до відповідача та у відповідності до положень ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, що підтверджується відповідною копією заяви та доказами про її направлення. Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон), шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілому це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до пп.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно з п. 34.1, п.34.2, ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку, та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачений порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком та порядок його виплати. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Суд зауважує, що відповідач правом подачі відзиву не скористався, будь-яких доказів на спростування доводів позивача не надав. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не було виплачено позивачу суму страхового відшкодування, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 130 000, 00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1300,00 грн. Також, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у виді вартості проведення оцінки матеріальних збитків в розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved