Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Казак Ірина Юріївна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, про визнання правочину недійсним, скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 31.07.2013 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори Коцар І.В. за реєстровим № 1-895, вона є власником квартири [ADDRESS] . У зв`язку з військовими діями в Україні, у квітні 2022 року позивач дозволила сім`ї з Харьківської області безкоштовно проживати в належній їй квартирі [ADDRESS] , та 04.08.2022 року їй зателефонував мешканець її квартири [PERSON] і повідомив, що у вищевказану квартиру увійшли невідомі йому чоловіки та представились власниками вищезазначеної квартири та змінили замок на вхідних дверях. Оскільки належну їй квартиру вона нікому не продавала, тому [PERSON] і позивач [PERSON] , звернулись до поліції з приводу шахрайських дій та 05.08.2022 року було відкрито кримінальне провадження № ЄРДР :12022041630000596 з правової кваліфікацією кримінального правопорушення: (КК України 2001)ст.365-2 ч.2. Як з`ясувалось, приватним нотаріусом ДМНО Казак І.Ю. 17.06.2022 року за реєстровим №324, був посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , нібито укладений між позивачем [PERSON] та невідомою їй особою [PERSON] . Позивач є громадянкою Російської Федерації, де постійно проживає, та на момент укладання договору купівлі-продажу вищевказаної квартири 17.06.2022 року її не було в Україні, тож квартиру не відчужувала. Останній раз вона була в Україні у серпні 2019 року, потім у зв`язку з пандемією на «COVID» приїхати не змогла. В подальшому, 21 липня 2022 року [PERSON] уклала іпотечний договір з [PERSON] . Відповідно до умов цього договору [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, зі строком остаточного повного їх повернення Іпотекодержателю до 29 липня 2022 року включно. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О, та зареєстрований в реєстрі за № 1556. 01 серпня 2022 року приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О. був посвідчений договір про задоволення вимог Іпотекодержателя. За цим договором «Іпотекодавець» [PERSON] передала «Іпотекодержателю» [PERSON] нерухоме майно, а саме 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, індексний номер: 64353240 від 01.08.2022року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд: - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , загальною площею 63,7 кв.м ,житловою площею 43,7 кв.м. укладений між 17 червня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Казак Іриною Юріївною зареєстрований в реєстрі № 324. - скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] ,загальною площею 63,7 кв.м. житловою площею 43,7 кв.м. за [PERSON] (номер запису про право власності: 47095368, індексний номер рішення: 63901868 від 17.06.2022року. - скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 63,7 кв.м. житловою 43,7 кв.м. за [PERSON] (номер запису про право право власності: 47475222, рішення про державну прав та їх обтяжень, індексний номер: 64353240 від 01.08.2022 року. - поновити запис про право власності [PERSON] , РНКОПП [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 63,7 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. - витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Ухвалою від 21.11.2022 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 16.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 19 грудня 2023 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини не явки суду не повідомила, про день та час розгляду повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини не явки суду не повідомив, про день та час розгляду повідомлений належним чином. Третя особа приватний нотаріус ДМНО Казак І. Ю. не з`явилась, про причини не явки суду не повідомила, про день та час розгляду повідомлена належним чином. Третя особа приватний нотаріус ДМНО Ричка Ю.О. не з`явилась, про причини не явки суду не повідомила, про день та час розгляду повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 31.07.2013 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори Коцар І.В. за реєстровим № 1-895, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за № 1975153 реєстраційний номер майна 123214612101, [PERSON] , громадянка Російської Федерації, що мешкає: [ADDRESS] , успадкувала квартиру після смерті матері [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 17.06.2022 року приватним нотаріусом ДМНО Казак І.Ю. за реєстровим №324, був посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] . Приватним нотаріусом ДМНО Казак І.Ю. були надані суду копії договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та документи на підставі яких він був посвідчений. Так, в справі міститься паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я продавця [PERSON] , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ у м.Дніпропетровську ГУДМС у Дніпропетровській області. Інформацією Головного Управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області підтверджується, що паспорт серії [NUMBER] був виданий 16.01.2014 року Бабушкінським РВ у м.Дніпропетровську ГУДМС у Дніпропетровській області на ім`я [PERSON] , [INFO] . Інформацією Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України за період з 01.08.2019 року по 01.07.2022 року підтверджується, що [PERSON] виїхала з України 12.08.2019 року. Таким чином, за договором купівлі-продажу від 17.06.2022 відчужувачем квартири є особа, що надала нотаріусу підроблений паспорт на ім`я позивача. Крім того, на момент укладання договору позивач була відсутня в Україні. Отже, будучи власником спірного житла, позивач не відчужувала його [PERSON] , тобто не була стороною вказаного правочину, а продавець за договором, за підробленим паспортом на ім`я позивача, не мала майнових прав на квартиру. В подальшому, 21 липня 2022 року [PERSON] , уклала іпотечний договір з [PERSON] . Відповідно до умов цього договору [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, зі строком остаточного повного їх повернення Іпотекодержателю до 29 липня 2022 року включно. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О, та зареєстрований в реєстрі за № 1556. 01 серпня 2022 року приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О. був посвідчений договір про задоволення вимог Іпотекодержателя. За цим договором «Іпотекодавець» [PERSON] передала «Іпотекодержателю» [PERSON] нерухоме майно, а саме 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, індексний номер: 64353240 від 01.08.2022 року. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої\~статті 4\~, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями статей\~15,\~16 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у\~статті 16 ЦК України. Таким способом може бути, зокрема визнання правочину недійсним (частина друга\~статті 16 ЦК України). За змістом частин другої та третьої\~статті 16 ЦК України\~суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. Зокрема,\~стаття 387 ЦК України\~надає власнику право витребувати майно з чужого незаконного володіння. Відповідно до частини першої\~статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Виходячи з положень зазначених статей, право витребувати майно з чужого незаконного володіння має лише власник цього майна. Якщо є підстави, передбачені\~статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову. Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову\~\~до добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою\~статті 388 ЦК України\~(висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 17 лютого 2016 року у справі провадження № 6-2407цс15). Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого статтями\~215,\~216 ЦК України. Таким чином,\~право на витребування майна з чужого володіння не потребує визнання недійсним правочину, за яким майно вибуло від законного власника, воно лише обмежене добросовісністю набувача і зберігається за власником за умови, якщо майно вибуває з володіння власника поза його волею, що й повинно бути доведено в суді. Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення\~статті 216 ЦК України, є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і покупця (набувача). Отже, судом встановлено, що будучи власником спірної квартири,\~позивач [PERSON] \~не відчужувала її відповідачу [PERSON] за договором купівлі-продажу від 17.06.2022 року, яка не набувши майнових прав на квартиру в свою чергу здійснила відчудження квартири відповідачу [PERSON] за договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 01 серпня 2022 року, у зв`язку з чим вказане майно вибуло з володіння позивача поза її волею, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.06.2022 року, а також витребування цього майна за пунктом 3 частини першої\~статті 388 ЦК України. Суд вважає, що наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності відповідачів на спірне нерухоме майно, в той час, як вказаний об`єкт нерухомого майна належить на праві власності позивачу, свідчить про юридичне вибуття вказаного об`єкту з володіння позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов задовольнити у повному обсязі. На підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 6202,50 гривень з кожного. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,\~203,\~215,\~656 ЦК України, ст.ст.\~6-13,\~76-77,\~81,258-259,263-265 ЦПК України\~суд,-

Outcome: approved