Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої вказав, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2023 № 703/2019/23 задоволено заяву Смілянської міської ради про визнання спадщини, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] , відумерлою та передано у комунальну власність територіальної громади м. Сміла в особі Смілянської міської ради квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,3 кв.м., житловою 30,2 кв.м. Рішення суду набрало законної сили 18 липня 2023 року та 27 липня 2023 року здійснено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за територіальною громадою міста в особі Смілянської міської ради. При виконанні судового рішення, а саме 07 листопада 2023 року стало відомо, що на момент смерті [PERSON] з спадкодавцем постійно проживав її син [PERSON] , а оскільки він в строки встановлені ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини, такий спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин заявник просить суд скасувати рішення суду від 15 червня 2023 року та залишити заяву про визнання спадщини відумерлою без розгляду. Представник заявника в письмовому клопотанні просив розглянути справу за його відсутності, заяву просить задовольнити. У зв`язку з неявкою осіб, що беруть участь у справі фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, дослідивши заяву та докази в їх сукупності, доходить до наступних висновків. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 червня 2023 року № 703/2019/23 задоволено заяву Смілянської міської ради про визнання спадщини, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] , відумерлою та передано у комунальну власність територіальної громади м. Сміла в особі Смілянської міської ради квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,3 кв.м., житловою 30,2 кв.м. Рішення суду набрало законної сили 18 липня 2023 року. 27 липня 2023 року здійснено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за територіальною громадою міста в особі Смілянської міської ради, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав від 31 липня 2023 року, індексовий номер витягу 340957669. Відповідно до довідки від 26 жовтня 2023 року №98 ОК «Сміла» та акту остеження на предмет проживання від 07 листопада 2023 року, на момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] фактично проживав та проживає в даний час її син [PERSON] . Відповідно до ч.1ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявлені обставинице юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Згідно ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Згідно частини четвертої цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Згідно п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012р., зазначено, що, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. При цьому судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги. Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску протиРумунії»(Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX). Так, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року №4, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Також, у відповідності з п. 7 зазначеної Постанови роз`яснено, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно ч.4 ст.423 ЦПК Українине є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник є істотними для розгляду справи, та такими, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що заява підлягає задоволенню, а рішення скасуванню та залишення зяви про визнання спадщини відумерлої без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved