Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Обгрунтовано позов тим, що 24 жовтня 2023 [PERSON] на підставі договору купівлі придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Пунктом 3.1.5 вказаного договору передбачено, що попередній власник квартири зобов`язується зняти з реєстраційного обліку (виписати) усіх зареєстрованих осіб із відчужуваної квартири до 25.10.2023. Однак, [PERSON] вказаних умов договору не виконав, у зв`язку із чим позивач звернулася до суду із даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позов не подали. Представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вказавши, що позов визнають. Представник Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, заяв чи клопотань не надіслав. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 24 жовтня 2023 року [PERSON] на підставі договору купівлі придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 11-12, 13). Пунктом 3.1.5 вказаного договору передбачено, що попередній власник квартири зобов`язується зняти з реєстраційного обліку (виписати) усіх зареєстрованих осіб з відчужуваної квартири до 25.10.2023. Проте, як зазначено у позовній заяві, [PERSON] вказаних умов договору не виконав, у зв`язку із чим позивач звернулася до суду із даним позовом. Відповідно до положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 316\~Цивільного кодексу\~України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317\~Цивільного кодексу\~України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі статтю 321\~Цивільного кодексу\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 386\~Цивільного кодексу\~України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно частини 2 статті 386\~Цивільного кодексу\~України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 391\~Цивільного кодексу\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтями 15, 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, визнання позову відповідачами, а також з метою захисту прав власності позивача та усунення їй перешкод у здійсненні права власності, суд приходить до висновку, що вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved