Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 11 серпня 1973 року у міському бюро РАЦС м. Кіровоград, актовий запис № 1446. В обґрунтування поданого позову зазначено, що сторони 11 серпня 1973 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей, які вже є повнолітніми.\~ Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та несумісність характерів. Дії відповідача щодо спільного майна, використання та розпорядження ним на власний розсуд (без узгодження з ним, як законним чоловіком та співвласником) теж слугувало підставою для розірвання шлюбу. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, а тому призначення будь-яких строків для примирення вважає недоцільним. Зазначав, що шлюб носить лише формальний характер, шлюбні відносини припинені, у зв`язку з чим виникла необхідність у оформленні їхнього розлучення. Позивач вказував, що на теперішній час шлюбні відносини між ними припинені. Вони не проживають разом, не мають спільного сімейного бюджету, не ведуть спільного господарства. Відповідач проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що причини, які спонукають його на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Поділ спільного майна буде вирішуватись в межах іншої справи. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Пузир В.О. про повернення позовної заяви, відмовлено. Позову заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 05 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Пузир В.О. Зазначав, що позивачем у позові вказано його фактичним місцем проживання [ADDRESS] . Однак, вказане дійсності не відповідає. Крім того, стороною позивача фактичне місце проживання відповідача також зазначено не вірно. Просив суд обов`язково надати таким неправдивим обставинам відповідну правову оцінку. Зазначав, що шлюбні відносини між сторонами існують більше 50 років. Відповідач вважає, що спільне життя з позивачем може бути відновлено, а шлюбні відносини можуть бути збережені. Просив ставитись критично до тверджень позивача з приводу того, що нібито відповідач розпорядилась спільним майном на власний розсуд, оскільки є припущенням, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, 09 жовтня 2023 року подано позовну заяву у новій редакції. 27 листопада 2023 року представником відповідача, адвокатом Пузир В.О. подано заяву про виклик позивача, як свідка. Позивач надав заяву відповідно якої просив відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про виклик його як свідка, розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.\~ Зазначив, що примирення між ним та відповідачем є неможливим, таким що суперечить його законним правам та інтересам. В судовому засіданні представник\~ позивача, адвокат Сюр Н.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Додатково зазначила, що позивач намагався примиритися з відповідачем, але вона не відповідає на дзвінки. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином і в установленому законом порядку. Представник відповідача, адвокат Пузир В.О. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказав, що відповідач має намір зберегти сім`ю, на розлучення не згодна. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11 серпня 1973 року у міському бюро РАЦС м. Кіровоград, актовий запис № 1446, між сторонами був зареєстрований шлюб. З позовної заяви вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач категорично не бажає примиритися з відповідачем, строк для примирення не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Доводи представника відповідача викладені у відзиві на позов з приводу місця проживання сторін не приймаються до уваги, оскільки не стосуються предмету розгляду даної справи. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved