Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що призначені рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року по справі № 638/4812/23, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони попередньо домовилися, що відповідач щомісячно сплачуватиме аліменти на утримання дитини в розмірі 15000 грн, проте, останній ухиляється від матеріального забезпечення дитини, не допомагає у придбанні продуктів харчування, одягу, іграшок і т.д., витрачає кошти виключно для власних потреб. Окремо представника позивача зазначає, що спільна донька сторін по справі, [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, з діагнозом «вроджена глаукома, буфтальм обох очей», що підтверджено медичним висновком № 309. У зв`язку із зазначеним, дитина потребує постійного та дорогого лікування, що забезпечується позивачем в міру можливостей. Окремо представником позивача зазначено, що відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, має мінливі, але великі доходи. Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року по справі відкрито провадження, сторонам роз`яснено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені своєчасно та належним чином, до суду не прибули, причини неявки суду не повідомили. Відповідач, про дату, час а місце розгляду повідомлений належним чином, до суду не прибув, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи неявку сторін до суду, технічна фіксація не здійснювалася на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Питання про заочний розгляд справи вирішено ухвалою суду від 25 грудня 2023 року. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступного. 28 липня 2020 року між сторонами зареєстровано шлюб. Однак, подружнє життя виявилося невдалим, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим шлюбні стосунки між ними фактично припинилися. Від подружнього життя у сторін [INFO] народилася дитина - [PERSON] . Дитина проживає з позивачем, яка займається її вихованням, утриманням та матеріальним забезпеченням. Попередньо сторони домовлялися, що відповідач буде щомісячно сплачувати аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 15000 грн., однак до виконання наданих обіцянок він не приступив. Відповідач, в свою чергу, ухиляється від матеріального забезпечення дитини, створення їй належних умов для життя та розвитку, не допомагає з придбанням продуктів харчування, одягу, дитячих засобів гігієни, розвиваючих іграшок, а також необхідних медикаментів. Добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає. Позивач зазначає, що [PERSON] є дитиною з інвалідністю, їй встановлено діагноз «вроджена гаукома, буфтальм обох очей». 06 липня 2021 року позивачу Управлінням соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради видано посвідчення, згідно з яким вона є законним представником (опікуном) дитини з інвалідністю [PERSON] . Дитина, у зв`язку з інвалідністю, потребує значно більшої уваги та догляду, аніж інші діти, з огляду на що позивач, як опікун, не має можливості працювати та заробляти достатні для матеріального забезпечення дитини грошові кошти. Крім того, дитина потребує постійного та дорогого лікування, що забезпечується позивачем в міру можливостей. Відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, стягнення за виконавчими документами щодо нього не проводяться. Інформація про його місце роботи відсутня, однак відомо, що він має мінливі, але великі доходи. Фактично весь тягар утримання дитини з інвалідністю ліг на позивача, яка вимушена здійснювати постійний догляд за донькою у зв`язку з її хворобою. Враховуюче викладене, позивач вважає, що щомісячні аліменти у розмірі 15000 грн, які підлягають індексації, е достатніми для нормального матеріального забезпечення дитини з інвалідністю, створення їй належних умов для життя та розвитку. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року по справі № 638/4812/22 частково задоволено позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 3000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 серпня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач враховує зазначене вище рішення суду та бажає збільшити розмір аліментів, призначений за ним, зазначаючи, що відповідач має великі, проте, мінливі доходи, не повідомляючи про їх розмір та джерело. Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність уплатника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зміст ст. 192 Сімейного кодексу України, суд відзначає, що підставами для зміни розміру аліментів є: -зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів; -погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів; -інші випадки, передбачені Сімейним кодексом України. Аналогічні положення закріплені і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Тобто, звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів отримувач аліментів, відповідно до вимог ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, повинен довести те, що після визначення судом відповідного розміру аліментів, відбулись зміни в його матеріальному або сімейному стані або в матеріальному чи сімейному стані платника аліментів, погіршився стан його здоров`я чи поліпшення здоров`я платника аліментів або існують інші обставини, визначені в Сімейному кодексі України, які свідчать про необхідність зміни розміру аліментів. Суд вбачає, що позовна заява не містить жодних доказів, які б підтверджували існування обставин, визначених ст. 192 СК України, адже позивачем не доведено заявлене у позовній заяві твердження про великі доходи позивача, що мають мінливий характер. Основним доводом позивача та його представника для збільшення розміру аліментів слугувала невідповідність розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, мінімальному гарантованому розміру аліментів, визначеного державою, а також зростання цін, інфляція. Так, суд відзначає, що за умовами ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Тобто, в даному випадку підвищення цін на проживання та харчування покриваються за рахунок індексації аліментів. Крім того, суд відзначає, що відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. У зв`язку із наведеним, суд вважає доводи позивача щодо невідповідності розміру аліментів, визначеного судом, мінімальному гарантованому розміру аліментів, не можуть бути самостійними підставами для збільшення розміру аліментів. Враховуючи наведені обставини. суд не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів, а тому відмовляє у позові.

Outcome: dismissed