Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач звернувсь з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, в якому вказав, що являється батьком відповідача, перебуває на пенсії за віком та знаходиться на обліку в КНП "Центр ПМСД" КМД АЗПСМ №7, де отримує лікування, у зв`язку з тим, що хворіє та потребує постійного медичного нагляду. Єдиним джерелом його доходу є пенсія у розмірі 4569,67 грн.. Відповідач добровільно допомоги не надає, хоча отримує гідну заробітну плату, на утриманні має малолітню дитину та відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по справі №279/252/17 від 10.04.2017 року сплачує аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просив стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і довічно. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла письмова заява, в якій визнав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Дослідивши подані позивачем докази та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне: Між сторонами виник спір щодо обов`язку повнолітнього сина утримувати батьків, який регулюється положеннями глави 17 СК України. Згідно ст.202 ч.1 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Доведенню в такому спорі підлягають дві обставини: батьки є непрацездатними, непрацездатні батьки потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі, лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Відповідач на утриманні має малолітню дитину та сплачує аліменти на її утримання. Згідно копії довідки про доходи отримує пенсію за віком у розмірі 4569 гривень та має вік 69 років. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Позивач обґрунтував позовні вимоги посиланням на те, що він є пенсіонером, отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання ліків, коштів, необхідних для забезпечення її життєдіяльності, не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище він потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати йому повнолітній син. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На момент розгляду цієї справи позивач отримує пенсією у розмірі, що забезпечує його прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивача, суд допускає існування витрат позивача на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Таким чином, позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved