Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

[PERSON] 20.12.2023 року звернувся до суду з позовом до Китайгородської сільської ради про встановлення факту проживання однієї сім`єю та визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина, що складу якої входить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . За довідкою Китайгородської сільської ради від 14.12.2021 року за №423, повідомлено, що [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . До дня смерті та на день смерті померлий проживав з позивачем протягом 5ти років. З 05.12.2018 року він був зареєстрований разом із померлим в будинку [ADDRESS] , до того часу позивач з 01.06.2015 року проживав там без реєстрації. Родинні відносини між позивачем та померлим не підтверджуються належними документами, тому необхідно встановити факт проживання однією сім`єю. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до нотаріуса з заявою, останній встановив відсутність підтверджуючого документу , які підтверджують родинні стосунки між ним та померлим , також відсутній оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння, тому вимушений був звернутись до суду. Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.07.1988 р. [PERSON] придбав житловий будинок в с.Гелетина. Оскільки оригінал правовстановлюючого документу на домоволодіння відсутній, що посвідчує право власності за [PERSON] , просить задовольнити вимоги, щодо визнання права власності за ним. Позивач просить на підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1264 ЦК України, суд винести рішення яким: встановити факт його проживання із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] по [ADDRESS] , однією сім`єю не менш як п`ять років починаючи з 01.06.2015 року до часу відкриття спадщини; визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння з господарськими будівлями, за адресою [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] . В суді позивач та його представник позов підтримали, просять його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, представник сільської ради подав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги сільською радою визнаються(а.с.21). В судовому засіданні представник відповідача, явку яку судом було визнано обов`язковою не заперечив щодо задоволення вимог позивача. Ухвалою суду від 24.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.07.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду справи. Заслухавши учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] в с.Дерев`яне Кам`янець-Подільського району Хмельницької області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.6). За життя [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки Китайгородської сільської ради № 423 від 14.12.2021 р.(а.с.4). Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 03.04.2023 р.( а.с.27), витребуваною судом в порядку ч.7 ст. 81 ЦПК України. За життя [PERSON] не складалися заповіти/спадкові договори, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 03.04.2023 р.( а.с.28), витребуваною судом в порядку ч.7 ст. 81 ЦПК України. Будинок [ADDRESS] був придбаний [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.07.1988 р.(а.с.7), який в МБТІ не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Кам`янець-Подільського МБТІ від 03.08.2023 р. № 203(а.с.46). В будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 05.12.2018 р. був зареєстрований позивач, що підтверджується копією погосподарської книги по домоволодінню за 2016-2020 роки(а.с.70). Як встановлено судом під час розгляду справи до цієї дати позивач був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в будинку своєї матері, з якого вибув 05.12.2018 р. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В позовній заяві позивач зазначив, що він на протязі 5-ти років до смерті проживав разом із [PERSON] , в підтвердження зазначених обставин надав копію довідки Китайгородської сільської ради від 14.12.2021 р. № 423(а.с.4) в який вказано, що протягом останніх п`яти років до дня смерті та на день смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , разом із ним проживав та був зареєстрований [PERSON] , [INFO] ). В той же час [PERSON] в будинку померлого був зареєстрований 05.12.2018 р., про що він також вказав в позовній заяві, що також підтверджується копією погосподарської книги(а.с.70), тобто майже два з половиною роки до смерті спадкодавця. Як встановлено судом в родинних стосунках позивач з померлим не перебували. Суд критично оцінює свідчення в судовому засіданні свідків позивача [PERSON] та [PERSON] , оскільки з їх пояснень в суді вбачається, що вони проживають в інших селах. Так допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що вона приїздила в с.Гелетину до родичів, бачила як позивач разом із померлим робили разом по господарству, вони між собою були як друзі, позивач возив [PERSON] в лікарню, доглядав його, [PERSON] жив сам, в нього нікого з рідні не було, позивач в нього був як опікуном. Допитаний свідок [PERSON] суду пояснив, що знає позивача з дитинства, позивач товаришував з [PERSON] який в 2021 р. почав хворіти тому позивач його обходив, тричі був у них на господарстві допомагав робити, родичів [PERSON] не знає. В той же час судом встановлено, що у померлого [PERSON] є рідний брат [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Будучи допитаний в судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що позивач був як опікун його рідного брата оскільки останній зловживав спиртними напоями, на спадщину після смерті брата не претендує. Інших доказів в обґрунтування позову стороною позивача, які б підтверджували ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суду не було надано. Не встановлено їх і судом. Згідно з ч.1, 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між ним та [PERSON] протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини склалися відносини, що притаманні сім`ї, не доведено наявності усіх наведених вище фактів у їх сукупності, а отже відсутні передбачені ст.1264 ЦК України підстави для визнання позивача спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця, а тому вимоги про встановлення факту його проживання із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] по [ADDRESS] , однією сім`єю не менш як п`ять років починаючи з 01.06.2015 року до часу відкриття спадщини - задоволенню не підлягають. За вказаних обставин, суд відхиляє визнання позову представником відповідача, оскільки це суперечить закону, встановленим судом обставинам. Відповідно до ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що позивачем не підтверджено, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом відповідно до ст.1264 ЦК України, а тому його позовні вимоги про визнання за ним в порядку спадкування за законом право власності на домоволодіння з господарськими будівлями, за адресою [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , задоволенню також не підлягають.

Outcome: dismissed