Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

У червні 2023 р. [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, просить зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» повернути грошові кошти основного несанкціонованого переказу в розмірі 28 645,00 грн., комісію за незаконний переказ в розмірі 1 004,35 грн. шляхом їх відновлення на картковому рахунку [NUMBER] , з якого було здійснено переказ 10.01.2023 р., внаслідок несанкціонованих операцій, списати у зв`язку із несанкціонованими операціями відсотки за користування кредитним лімітом. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 11.01.2023 р. між нею та АТ КБ «Приватбанк» було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Договір). У подальшому вона у АТ КБ «Приватбанк» відкрила рахунок [NUMBER] , та АТ КБ «Приватбанк» видав їй картку за номером [NUMBER] з кредитним лімітом 32 000,000 грн. 10.01.2023 р. у Позивача відбулася наступна подія, а саме приблизно о 13:00 год. перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, 44, не встановлені особи заволоділи засобом зв`язку, а саме мобільним телефоном Позивача, в результаті чого у подальшому з картки «Універсальна» № [NUMBER] , власником якої є Позивач, невстановленими особами були списані грошові кошти у розмірі 28 645,00 грн. Про зникнення з картки «Універсальна» № [NUMBER] коштів в розмірі 28 645,00 грн., Позивач не одразу помітила, а лише о 14:11 год., коли була розблокована картка та списані з неї грошові кошти. 10.01.2023 р. о 19:02 год. Позивач заблокувала картку «Універсальна № [NUMBER] . В той же день Позивач зателефонувала на гарячу лінію 3700, власником якої є АТ КБ «Приватбанк» та повідомила про вищезазначені події, після чого, на наступний день, 11.01.2023 р. відвідала відділення АТ КБ «Приватбанк» для написання заяви про факт вчинення шахрайських дій з боку невстановлених осіб пов`язаних із зникненням з картки коштів у розмірі 28 645,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» було видано нову картку «Універсальна» з новим номером [NUMBER] з прив`язкою до старого номеру рахунку [NUMBER] . Також, 1.01.2023 р. Позивач звернулась до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про шахрайські дії, які відбулись 10.01.2023 р. та пов`язані із незаконним списанням грошових коштів з її картки. 12.01.2023 р. Позивач отримала від Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.01.2023 р. по кримінальному провадженню № 12023105050000042. Відповідно до виписки по картці № [NUMBER] ( [NUMBER] ) від 15.05.2023 р., Відповідачем Позивачу було нараховано 4 205,28 грн. за користування кредитним лімітом, окрім того Відповідач не повернув Позивачу грошові кошти за незаконний переказ коштів у розмірі 1 004,35 грн. Враховуючи викладене, Позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2023 р. відкрито провадження в порядку позовного (спрощеного) з повідомленням сторін. Позивач надала суду заяви про розгляд справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду письмові пояснення щодо позову та заяву про розгляд справу у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що 11.01.2023 р. між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Договір). У подальшому [PERSON] у АТ КБ «Приватбанк» відкрила рахунок [NUMBER] , та АТ КБ «Приватбанк» видав їй картку за номером [NUMBER] з кредитним лімітом 32 000,000 грн. 10.01.2023 р. приблизно о 13:00 год. перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, 44, не встановлені особи заволоділи засобом зв`язку, а саме мобільним телефоном Позивача, в результаті чого у подальшому з картки «Універсальна» № [NUMBER] , власником якої є Позивач, не встановленими особами були списані грошові кошти у розмірі 28 645,00 грн. Про зникнення з картки «Універсальна» № [NUMBER] коштів в розмірі 28 645,00 грн., Позивач не одразу помітила, а лише о 14:11 год., коли була розблокована картка та списані з неї грошові кошти. 10.01.2023 р. о 19:02 год. Позивач заблокувала картку «Універсальна № [NUMBER] . В той же день Позивач зателефонувала на гарячу лінію 3700, власником якої є АТ КБ «Приватбанк» та повідомила про вищезазначені події, після чого, на наступний день, 11.01.2023 р. відвідала відділення АТ КБ «Приватбанк» для написання заяви про факт вчинення шахрайських дій з боку невстановлених осіб пов`язаних із зникненням з картки коштів у розмірі 28 645,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» було видано нову картку «Універсальна» з новим номером [NUMBER] з прив`язкою до старого номеру рахунку [NUMBER] . Також, 11.01.2023 р. Позивач звернулась до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про шахрайські дії, які відбулись 10.01.2023 р. та пов`язані із незаконним списанням грошових коштів з її картки. 12.01.2023 р. Позивач отримала від Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.01.2023 р. по кримінальному провадженню № 12023105050000042. З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 12023105050000042 від 12.01.2023 р. вбачається, що 10.01.2023 р., перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, 44 невстановленя особа шляхом зловживання довірою заволоділа грошовими коштами на суму 28 645 грн., чим завдала шкоди гр.. [PERSON] , [INFO] (ЖЄО 1412 від 11.01.2023 р.); також вбачається, що дата надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення: 11.01.2023 р., дата та час внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення: 12.01.2023 р. о 13:50:54, правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 190 КК України. З виписки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» по картці/рахунку № [NUMBER] за період 10.01.2023 р. -10.01.2023 р. вбачається, що 10.01.2023 р. здійснено переказ на карту через додаток «Приват24» коштів у сумі 520,15 грн. та 28 140,00 грн., сума комісії: 20,15 грн. та 984,20 грн., залишок після операції: «мінус» 31 237,60 грн., що свідчить про кредитну заборгованість позивача перед відповідачем. За повідомленням Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» переказ коштів з карток № [NUMBER] , № [NUMBER] був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват 24. Вхід в Приват 24 був здійснений під авторизацією [PERSON] . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача та пароль та входить у Приват 24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації, при цьому порушень впроваджених заходів безпеки з боку банку не виявлено. Згідно пункту 1.27) статі 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у виді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Згідно пункту 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи. Представник користувача має право отримати електронний платіжний засіб за довіреністю, що видана користувачем та посвідчена у встановленому законодавством порядку. У такому разі банк не несе відповідальності за проведення операцій з використанням такого електронного платіжного засобу, виданого представнику за довіреністю. Згідно пункту 14.16. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Аналогічні норми містить Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 р. № 705, яке розроблене згідно із Законами України «Про Національний банк України», «;Про банки і банківську діяльність», «;Про платіжні системи та переказ коштів в України», та яке встановлює загальні вимоги Національного банку України до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків електронних платіжних засобів і визначає порядок здійснення операцій з їх використанням, та поширюються на платіжні організації, учасників платіжних систем, які є суб`єктами відносин, що виникають під час здійснення операцій, ініційованих із використанням електронних платіжних засобів цих платіжних систем та користувачів електронних платіжних засобів. Указаним Положенням передбачено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції (підпункт 9 пункту 2 розділу V1 «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками»). Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Згідно підпункту 8 пункту 4 розділу 1 «Загальні положення» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 р. № 705, платіжна операція - дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками. Згідно пункту 1 розділу 1V «Особливості емісії мобільних платіжних інструментів і здійснення операцій з їх використанням» означеного Положення банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів у виді мобільного платіжного інструменту та обслуговування операцій з їх використанням, передбачених правилами платіжної системи, відповідно до умов договору та вимог цього Положення. Згідно пунктів 2, 6 розділу V1 «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» цього Положення користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Так, за змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин 1-3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про зобов`язання Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» повернути грошові кошти основного несанкціонованого переказу в розмірі 28 645,00 грн., комісію за незаконний переказ в розмірі 1 004,35 грн. шляхом їх відновлення на картковому рахунку [NUMBER] , з якого було здійснено переказ 10.01.2023 р., внаслідок несанкціонованих операцій, списати у зв`язку із несанкціонованими операціями відсотки за користування кредитним лімітом [PERSON] надано суду в якості письмових доказів: копії сторінок паспорту, ідентифікаційного номера, копію довідки видану АТ КБ «Приватбанк» № EBNKMFISTGG47JCN від 13.04.2023 р. про те, що картка [NUMBER] була заблокована 09.01.2023 р. о 23:37:32, розблокована 10.01.2023 р. о 14:11:51 та знову заблокована 10.01.2023 р. о 19:02:16, копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 12023105050000042 від 12.01.2023 р., виписку видану АТ КБ «Приватбанк» № OFUHOBA09PL7VVMK ВІД 11.01.2023 р. про списання коштів з картки [NUMBER] за період з 10.1.2023 р.-10.01.2023 р., виписку видану АТ КБ «Приватбанк» № 3TNOKS8NRROBIUPQ від 15.05.2023 р. по картці № [NUMBER] , заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, підписану [PERSON] 11.01.2023 р. Частиною 8 статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Втім, пояснення позивача, наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що [PERSON] всупереч вимогам законодавства та умовам договору самостійно вчинила дії, які дали можливість здійснити відповідні операції з переказу коштів, розблокувавши заблоковану, на момент викрадення мобільного телефону, кредитну картку, що є порушенням розділу VІ «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 р. № 705»), отже відповідальність та ризик збитків від здійснення операції несе сама [PERSON] , з огляду на наведене, в задоволенні позову в цій частині слід також відмовити. До того ж не надано жодного доказу безпідставного списання банком з рахунку клієнта грошових коштів, крім того, згідно пункту 1.24. статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» помилковим переказом є рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі; неналежним отримувачем є особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі (пункт 1.23. статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, про відмову у завдоленні позову [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та зобов`язання відновити залишок коштів на рахунку.

Outcome: dismissed