Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

20 жовтня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 41 215,62 гривень. У позовній заяві представник позивача вказує, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 09 грудня 2022 року підписала Заяву, на підставі якої відповідачу відкрито кредитний рахунок зі встановленим кредитним лімітом на картковому рахунку та видану кредитну картку. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між позичальником та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в Банку,\~ якій були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. [PERSON] у порушення умов договору у встановлений строк не проводила чергові платежі, тому станом на 17.09.2023 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 41 215,62 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за простроченими відсотками. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання покладених на неї обов`язків і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що в свою чергу, є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк», представник позивача прохає суд стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 41 215,62 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01 листопада 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак разом із позовною заявою до суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Банку. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнала повністю. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 09 грудня 2022 року між [PERSON] та акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої відповідачу відкрито кредитний рахунок у Банку та видано кредитну картку зі встановленим початковим кредитним лімітом на картковому рахунку (а.с. 12-21). У підписаному відповідачем паспорті споживного кредиту, [PERSON] підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с. 22-26). Факт користування кредитними коштами підтверджується наданою позивачем випискою за кредитним договором № б/н за період з 09.12.2022 26.09.2023 року, згідно якої вбачається, що остання систематично користувалася кредитною (платіжною) карткою, розраховувалася в магазинах, здійснювала перекази грошових коштів на інші карткові рахунки та здійснювала інші операції по картці (а.с. 8-9). Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] вбачається, що в період з 09.12.2022 року по 01.05.2023 року неодноразово відбувалась зміна кредитного ліміту, як у сторону збільшення так і в сторону зменшення (а.с. 10). Відповідач за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконала, заборгованість перед Банком не погасила, а тому станом на 17 вересня 2023 року за договором № б/н від 09.12.2022 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом [PERSON] , утворилася заборгованість у сумі 41 215,62 грн, яка складається із: - 37 168,95 грн заборгованість за тілом кредиту; - 4046,67 грн заборгованість за простроченими відсотками. Сума заборгованості підтверджена відповідним розрахунком, наданим позивачем (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а\~ в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] визнала позовні вимоги у повному обсязі, при цьому отримала у АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти та взяла на себе обов`язки по виконанню договору, які на цей час не виконала у повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні, в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Судом установлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. При цьому, оскільки відповідача [PERSON] визнала позов до початку розгляду справи по суті, то з відповідача необхідно стягнути 50 відсотків сплаченого судового збору, передбаченого законом, а інші 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved