Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс", через свого представника - адвоката Руденка К.В. (довіреність від 03 липня 2023 року), звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс" заборгованість за Договором №827777 про надання споживчого кредиту від 22.02.202 станом на 03.08.2023 у розмірі 73733,03 грн., яка складається з: 3000 грн. - заборгованість за кредитом, 7500 грн. заборгованість за процентами відповідно до п. 1.5 Кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних), 36233,03 грн. - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5 Кредитного договору починаючи з 2-го дня користування кредитом (включно) за ставкою 85% річних за період з 22.02.2022 по 03.08.2023 (включно), а також судові витрати у розмірі 2684 грн. та 5000 грн. витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного Договору №827777 про споживчий кредит від 22.02.2022 між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] , останньому надано кредит у розмірі 37500 грн. строком користування до 22.02.2025. \~ \~ \~ \~Згідно п. 1.5 Кредитного договору, позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку, що залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних. \~ \~ \~ \~22.02.2023 позичальник перед підписанням Кредитного договору надав підписану заяву-анкету на отримання кредиту, підписав заяву-приєднання до Публічної пропозиції ТОВ "Слон Кредит" на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 06.08.2021 та ознайомився з умовами кредитування в паспорті споживчого кредиту. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язаний у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Кредитного договору. \~ \~ \~ \~Таким чином, в порушення умов Кредитного договору, а також вимог ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. \~ \~ \~ \~03.08.2023 між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" укладено Договір факторингу №0308-23-1, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №827777 про надання споживчого кредиту від 22.02.2022 перейшло до ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс". \~ \~ \~ \~Станом на дату укладення Договору факторингу №0308-23-1 від 03.08.2023, відповідно до Реєстру боржників від 03.08.2023 прострочення відповідача складає 499 днів. \~ \~ \~ \~Позивач вказує, що у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором, згідно Договору факторингу №0308-23-1 від 03.08.2023 станом на 03.08.2023 становить 73733,03 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 30000 грн.; заборгованості за процентами, відповідно до п. 1.5 Кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних) - 7500 грн.; заборгованості за процентами, відповідно до п. 1.5 Кредитного договору починаючи з 2-го дня користування кредитом (включно) за ставкою 85% річних за період з 22.02.2022 по 03.08.2023 (включно). \~ \~ \~ \~Стягнення нарахованих процентів за Кредитним договором здійснюється за період з дати укладення Кредитного договору до дати відступлення права вимоги за Кредитним договором. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у відсутності представника, на підставі наявних матеріалів справи. При цьому не заперечує проти заочного розгляду та ухвалення заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слон Кредит" та [PERSON] укладено Договір №827777 про надання споживчого кредиту, відповідно умов якого, відповідачу надано кредит в сумі 37500 грн. строком користування до 22.02.2025 (а.с. 5-8). Відповідно до п. 1.5 Договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня і до кінця строку надання кредиту 85% річних. Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 30000,00 грн. на поточний рахунок споживача в ПАТ "МТБ Банк"; - у розмірі 7500,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Згідно п. 3.1 Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного п. 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. Згідно з п. 3.4. Договору, Позичальник зобов`язується здійснювати сплату процентів за користування кредитом відповідно до Графіку платежів. Пунктом 4.4 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Встановлено, що 24.02.2022 позичальник, перед підписанням Кредитного договору, надав підписану заяву-анкету на отримання кредиту, підписав заяву-приєднання до Публічної пропозиції ТОВ "Слон Кредит" на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 06.08.2021 та ознайомився з умовами кредитування в паспорті споживчого кредиту (а.с.\~19). Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2023 між ТОВ "Слон Кредит" та ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" укладено Договір факторингу №0308-23-1, відповідно до умов якого, ТОВ "ФК "Укрглобал - Фінанс" набуло право вимоги за Договором №827777 про надання споживчого кредиту від 22.02.2022, укладеного між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] (а.с.27-29). Факт передачі прав вимоги та виконання умов Договору факторингу №0308-23-1 підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників, який підписано сторонами Договору факторингу, та квитанцією про зарахування коштів на користь ТОВ "Слон Кредит" (а. с.30, 32). Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників від 03.08.2023 до Договору факторингу №0308-23-1, ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором №827777 в розмірі 73733,03 грн., з яких 30000 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 7500 грн. - заборгованість за процентами за перший день користування, 36233,03 грн. заборгованість за процентами за користуванням (а.с.31). Статтею 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що факторинг є фінансовою послугою. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Окрім того, нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Нормою ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В порядку ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. З матеріалів справи, вбачається, первісний кредитор виконав покладені на нього зобов`язання, а саме перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 30000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №16447 від 22.02.2022 (а.с. 11). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №827777 від 22.02.2022, відповідач неналежним чином не виконував покладені на нього зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 03.08.2023 утворилась заборгованість у розмірі 73733,03 грн., а саме: за кредитом - 37500 грн. та по відсотках - 36233,03 грн. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд приймає розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ у справі, який підтверджує наявність заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" у сумі 73733,03 грн. грн. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, судом встановлено, що докази у справі достовірно вказують на те, що відповідач отримав кредитні кошти за Договором про споживчий кредит №827777 від 22.02.2022 та не повернув. Також, як зазначено вище, відповідачем не спростовано розмір заборгованості по кредиту в сумі 37500 грн. та заборгованості по відсотках у сумі 36233,03 грн Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, право позивача на повернення кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Протягом розгляду цивільної справи відповідач, з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак на підставі наявних у справі доказів з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 73733,03 грн. грн. Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, то за змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжної інструкції №218 від 10.10.2023 (а.с. 4), позивачем було сплачено 2684 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2412 від 23.10.2018 (а.с. 35), Договір №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 (а.с. 33), відповідно до п.п. 1.1, 3.1 якого види правової допомоги, умови її надання, вартість/фактичні витрати погоджуються сторонами в цьому договорі та в актах приймання-передачі послуг. Пунктом 3.1 зазначеного договору передбачено, що вартість послуг виконавця становить 5000 грн. за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника. Згідно п. 4.1 даного договору, замовник вважається таким, що отримав послуги, а виконавець таким, що надав послуги після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Згідно поданого Акту приймання-передачі наданих послуг №7 від 29.09.2023 до договору №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 (а.с. 37) адвокатом надані послуги, в тому числі, по підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором №827777 про надання споживчого кредиту від 22.02.2022 вартістю 5000 гривень. На підтвердження сплати також зазначеної суми надано платіжну інструкцію №205 від 28.09.2023 (а.с. 38). Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивачем дійсно були понесені витрати на правничу допомогу у цій справі і до ухвалення рішення по справі було заявлено про їх стягнення, а тому суд вважає доведеним, правомірним та співмірним відшкодування відповідачем на користь позивача суми витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved