Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в зв`язку з продовженням навчання з наступних підстав: 08 вересня 2001 року було зареєстровано шлюб між батьками позивачки [PERSON] та відповідачем по справі - [PERSON] . Від подружнього проживання [INFO] у сторін народила дочка - [PERSON] , про що Бутинською сільською радою Сокальського району Львівської області 14 жовтня 2002р. було складено відповідний актовий запис про народження № 25. Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 29 серпня 2006 року рішенням Сокальського районного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу РАЦС Сокальського РУЮ вчинено актовий запис № 201 від 29.08.2006р. та видано свідоцтво про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] . Після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач коштів на утримання дитини не надавав, мати позивачки - [PERSON] , звернулася до Сокальського районного суду Львівської області з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 18 серпня 2006 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в сумі 200.00грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення суду мати позивачки, отримала в суді виконавчий лист № 2 - 1092 від 22.08.2006 року, який подала на виконання до ВДВС Сокальського РУЮ у Львівській області. На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції було винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за якою з відповідача стягувалися аліменти в розмірі 200.00 грн. на утримання дочки - [PERSON] [INFO] щомісячно починаючи з дати звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою їх індексацією відповідно до закону. Так як коштів які сплачував відповідач по справі на утримання дочки не вистарчало для задоволення нормальних життєвих потреб дитини, забезпечення фізичного, духовного та соціального розвитку дочки, оскільки вони були мізерними,. порівняно з необхідними на проживання дитини, позивачка - 2 [PERSON] , в липні 2018 року звернулася до Сокальського районного суду Львівської області з заявою про зміну спогобу стягнення аліментів. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 19 вересня 2018 року її позовні вимоги задоволено та змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18.08.2006р. із відповідача в користь [PERSON] , з твердої грошової суми 200грн. щомісячно, на 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Призначені судом аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу боржника стягувались на утримання позивачки - [PERSON] до її повноліття. 04 серпня 2020р. моїй довірительці виповнилося 18 років, а відтак з цього часу аліменти на її утримання припинились, хоча вона є студентом 1-го курсу L - 1 EFREI (Загальної інженерної школи з інформатики та цифрових технологій), вищої технічної школи м. Париж Франція. На контрактній основі і далі має намір продовжувати навчання в цьому ж закладі до 2025року., а тому потребує утримання від батьків, якого її мати самостійно не може повністю забезпечити. Оплату за навчання [PERSON] проводить її мати - позивачка 2. [PERSON] . Вказані витрати віднесені законом до додаткочих витрат на повнолітню дитину. Верховний Суд вказав, що витрати на навчання дитини з метою здобуття професійної освіти за кордоном, за наявності можливості проходження навчання в державних закладах освіти, не відносять до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини (постанова КЦС ВС від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19). Проте місцем постійного проживання позивачки [PERSON] є держава Франція і в цьому зв`язку здобуття нею вищої освіти в державних освітніх закладах України є не можливим. У відповідності до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх на весь час навчання до досягнення двадцяти трьох років. Відповідач спроможний надавати на утримання дочки матеріальну допомогу, позаяк, офіційно проживає в Фінляндії має дозвіл на працю та проживання, офіційно працює та має високу заробітну плату Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Проаналізувавши вимоги ст. 182 СК України, вважаю, що позивачка як студент, що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги від батьків, зокрема відповідача, а він в свою чергу може надавати їй таку допомогу. Вважаю що розмір аліментів має бути призначено відповідно до ст. 183 СК України, тобто у розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму в розрахунку на одну працездатну особу. Крім того, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Всі вище перелічені підстави що зобов`язують відповідача утримувати дочку [PERSON] , яка постійно, проживає у Франції продовжує навчання у ВНЗ, є наведені у даній позовній заяві, а від так вона змушений звертатися до суду з метою вирішення питання про її утримання. Крім того, позивач [PERSON] не є фахівцем в галузі права та не обізнана з вимогами закону, що регулюють дані правовідносини, а відтак змушена була звернутися за правничою допомогою на отримання якої ним витрачено кошти зазначені у розрахунку, які також підлягають до стягнення із відповідача. Представник позивачів адвокат Матвійчук Г.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та в їх обґрунтування зіслалася на обставини викладені в позові, обґрунтувала судовою практикою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув , хоча був належним чином попереджений про час та місце судового розгляду. Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] є студентом 1-го курсу L - 1 EFREI (Загальної інженерної школи з інформатики та цифрових технологій), вищої технічної школи м. Париж Франція. На контрактній основі і далі має намір продовжувати навчання в цьому ж закладі до 2025року., а тому потребує утримання від батьків, якого її мати самостійно не може повністю забезпечити. Оплату за навчання [PERSON] проводить її мати - позивачка 2. [PERSON] . Вказані витрати віднесені законом до додаткових витрат на повнолітню дитину. Також слід стягувати з [PERSON] - [INFO] РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] - [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , 1/2 частину фактично понесених витрат на навчання дочки [PERSON] в EFREI (Загальної інженерної школи з інформатики та цифрових технологій), вищої технічної школи м. Париж Франція. Відповідно до судової практики викладеної в постанові (ВС/КАС № 823/2638/18 від 16.05.2019). Якщо стороною заявлено суму витрат, яка не є співмірною з наведеними вище критеріями, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК). З власної ініціативи суд не вправі зменшувати розмір понесених стороною витрат, тому у випадку, якщо наявні сумніви щодо завищеного гонорару адвокату, інша сторона має заявити відповідне клопотання. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК), а не на суд. У відповідності до ст. 191 СК України, яка згідно з ст. 201 СК застосовується до відносин щодо утримання батьками повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач не звільняється від обов`язку сплачувати аліменти під час перебування повнолітньої дитини на канікулах оскільки цей час входить в період навчання (ВС/КЦС, справа № 346/103/17, 23.01.19). Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ч. 6, 7 ст. 175 ЦПК України зазначаю, що заходи досудового врегулювання спору в даному разі не можуть бути вжиті, оскільки відповідач відмовляється сплачувати аліменти в добровільному порядку. На момент подачі позову до суду немає необхідності забезпечувати докази та позов, оскільки немає підстав вважати, що засіб доказування може бути втрачено або збирання та подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а також, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Відповідно до вимог ч. 9 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України представником позивача надав суду Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які поніс позивач і які ще очікує понести у зв`язку із розглядом справи- витрати на правову допомогу 4500 грн.

Outcome: approved