Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 09.11.2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Вовканич С.М., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом, в якому просить припинити трудові відносини між [PERSON] та ПАТ «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» з дня звернення до суду з цією позовною заявою. Позов обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] з 15.10.2020 року знаходиться в трудових відносинах з ПАТ «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ»,\~однак продовжувати\~виконувати трудові\~обов`язки,\~а також\~звільнитися з\~посади порядку\~ст.ст.\~36,38,39\~КЗпП України\~для позивача\~неможливо через\~бойові дії.\~Заява позивачапро припинення трудового договору, подана в порядку ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» до центру зайнятості за його місцем проживання як внутрішньо переміщеної особи, залишена без задоволення з тих підстав, що позивач наразі працевлаштований, а тому [PERSON] \~змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Заяви та клопотання учасників справи. 14.12.2023 року через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Вовканичем С.М. подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги просять задовольнити, щодо розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Інші процесуальні дії у справі. 08.11.2023 року за протоколом автоматизованого розподілу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області судової справи між суддями вищевказану справу передано на розгляд судді Голяні О.В. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Пояснення сторін в судовому засіданні. Позивач, його представник в судове засідання не з`явилися. В судове засідання представник відповідача, місцезнаходження якого знаходиться на тимчасово окупованій території, не з`явився. Відповідно до ч.1 ст. 12-1 «Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» якщо\~остання відома\~адреса місця\~проживання (перебування),\~місцезнаходження чи\~місця роботи\~учасників справи\~знаходиться на\~тимчасово окупованій\~території,\~суд викликає\~або повідомляє\~учасників справи,\~які не\~мають електронного\~кабінету,\~про дату,\~час і\~місце першого\~судового засідання\~у справі\~через оголошення\~на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України,\~яке повинно\~бути розміщене\~не пізніше\~ніж за\~двадцять днів\~до дати\~відповідного судового\~засідання. Суд\~викликає або\~повідомляє таких\~учасників справи\~про дату,\~час і\~місце інших\~судових засідань\~чи про\~вчинення відповідної\~процесуальної дії\~через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України,\~яке повинно\~бути розміщене\~не пізніше\~ніж за\~десять днів\~до дати\~відповідного судового\~засідання або\~вчинення відповідної\~процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки відповідач, який не має електронного кабінету, був належним чином шляхом розміщення оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України, повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно відомостей трудової книжки, з 15.10.2020 [PERSON] згідно наказу №295-к від 15.10.2020 року працевлаштований на посаді майстра в цеху постачання енергоносіїв та ремонту обладнання на дільницю з ремонту та експлуатації газового обладнання ПАТ «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ», а 23.10.2020 року згідно наказу №302-к від 23.10.2020 року переведений в сталевий цех №712 ПАТ «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» на загально цехову дільниця на посаду енергетика цеху. В реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування /довідка Пенсійного фонду України форми ОК-5/ міститься дані про отримання [PERSON] \~в періоді\~з жовтня\~2017\~по кінець\~2021\~року від\~роботодавця ПАТ\~«АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ»,\~ код\~25605170,\~сум заробітку для обчислення пенсії, визначення страхового стажу, сплати страхових внесків. На момент\~звернення до\~суду з\~цим позовом\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ згідно\~відомостей довідки\~№2106-5001095449\~від 15.04.2022\~року взятий\~на облік\~як внутрішньо\~переміщена особа,\~ із\~фактичним місцем\~проживання [ADDRESS] ;з\~02.05.2022\~року працевлаштований в КП «Водоканал м. Ужгорода» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування електрогрупи, про що свідчить довідка КП «Водоканал м. Ужгорода» № 19 від 29.09.2023. Листом Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості №773/701.1-13 від 06.10.2023 року стверджено, що заяву [PERSON] від 02.10.2023 щодо звільнення з попереднього місця роботи ПрАТ «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» не можна взяти до опрацювання, оскільки центрами зайнятості здійснюються розірвання трудових договорів для подальшого отримання внутрішньо переміщеною особою статусу безробітного, а [PERSON] являється працевлаштованою особою. Оцінка Суду. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. ст. 21, 24 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір укладається між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом. Тому і рішення про розірвання трудового договору приймається власником або органом управління підприємства, установи, організації, який наділений такими повноваженнями Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Частиною 2 статті 38 КЗпП України передбачено, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Відповідно до\~ ч.4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII - внутрішньо переміщена особа, яка звільнилася з роботи (припинила інший вид зайнятості), за відсутності документів, що підтверджують факт звільнення (припинення іншого виду зайнятості), періоди трудової діяльності та страхового стажу, реєструється як безробітна та отримує допомогу по безробіттю, соціальні та інші послуги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття відповідно до законодавства. Внутрішньо переміщена особа, яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до пункту 1 статті 36, статей 38, 39 Кодексу законів про працю України у зв`язку з неможливістю продовження роботи за таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття має право припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку, подавши до центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~43\~Закону України\~статусу зареєстрованого\~безробітного може\~набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Так як [PERSON] являється працевлаштованою особою, а тому розірвання трудового договору в порядку ч.4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» реалізовано бути не може, а встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, іншої ефективної процедури для захисту прав позивача в даних правовідносинах не передбачено, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити повністю. В підтвердження вказаної позиції Суд також звертає увагу на положення Загальної декларації прав людини 1948 року, якою передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй\~конституцією\~або законом (стаття 8). За правовою позицією Конституційного Суду України «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). А тому, з врахуванням принципу верховенства права (стаття 8 Конституції України), саме дана процедура судового розгляду може бути єдиним ефективним засобом по відновленню порушених прав позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути\~сплачений\~судовий збір. З цих підстав,

Outcome: approved