Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 03.10.2020 року він уклав шлюб з відповідачкою. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачкою вже понад шість місяців не ведуть спільного господарства, вона проживає окремо у Київській області, де саме йому не відомо. Зазначає, що вони з відповідачкою втратили один до одного почуття любові, не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги та поваги. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено, за переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Він не має жодного наміру, що й заборонено законом змушувати до цього, відновлювати з відповідачкою подружні відносини. Не потребує жодного часу для примирення. Вказує, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою суперечить як його, так і її інтересам, а також інтересам дитини, а їхній шлюб існує лише формально. На сьогоднішній день їхній малолітній син проживає разом з відповідачкою, і їм на відстані вдається доходити згоди у вихованні дитини та турботі про нього. Спору щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна між ними немає. А тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов з наведених у такому підстав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення\~позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~ 03.10.2020 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.04.2021 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Івано-Франківськ. Як встановлено згідно пояснень позивача у позовній заяві та в судовому засіданні, і не спростовано відповідачкою, сторони фактично припинили шлюбні відносини, понад шість місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам, про що свідчить зміст позовної заяви та його пояснення в суді. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved