Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

20 жовтня 2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся представник позивача АТ «Таскомбанк» Астаф`єва І.В., яка діє на підставі довіреності №248 від 12.07.2023 з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2385696479 від 27.10.2021, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2385696479 від 27.10.2021 у розмірі 182 350,74 грн. та стягнути понесені позивачем судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 27.10.2021 між ТОВ ФК «ЦФР», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №2385696479, за умовами якого позичальнику було надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 131 037,24 грн.; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір відступлення прав вимоги №171221 від 17.12.2021, у відповідності до умов цього договору та витягу з Реєстру прав вимоги, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором по відношенню до [PERSON] за кредитним договором №2385696479 від 27.10.2021. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів не виконав, внаслідок чого станом на 28.08.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором №2385696479 від 27.10.2021 у розмірі 182 350, 74 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч.прострочена) - 127 917,47 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) -17,69 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 54 415, 58 грн. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. 25.10.2023 ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.93). 11.12.2023 через систему «Електронний суд» від адвоката Литвиненко В.Л., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову АТ «Таскомбанк» в повному обсязі у зв?язку з тим, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позовна заява подана з порушенням ст. 119 ЦПК України. Зазначає, що АТ «Таскомбанк» є неналежним позивачем у справі, оскільки відсутнє підтвердження набуття позивачем права вимоги за кредитним договором до відповідача. Вказаний кредитний договір не містить умов щодо відповідальності кредитодавця, а лише для позичальника, що є неналежним виконанням законодавства про споживче кредитування, а публічна частина кредитного договору, а саме: Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» «ЦФР» не містять підписів жодної із сторін правочину, тому він не відповідає вимогам письмової форми правочину. Зазначає, що відсутні докази надання відповідачу примірника публічної частини договору, а текст кредитного договору не містить усіх обов?язкових умов. Також вказує, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с. 102-106). 19.12.2023 через канцелярію суду від представника позивача АТ «Таскомбанк» Астаф`євої І.В., яка діє на підставі довіреності №248 від 12.07.2023, надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, у зв?язку з тим, що обставини, на які посилається у відзиві на позов представник відповідача не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки заборгованість [PERSON] підтверджується належними доказами, які в повній мірі підтверджують погодження сторонами умов кредитування, наявність заборгованості та доведеність суми боргу, вказаної у розрахунку та виписках по рахунках. Також зазначає, що форма та зміст кредитного договору відповідають нормам чинного законодавства та містять у собі всі істотні умови, необхідні для укладення кредитного договору. Також вказує, що позичальником частково виконувались умови кредитного договору, а саме грошові кошти сплачувались на погашення кредитної заборгованості на рахунок АТ «Таскомбанк», що підтверджує те, що [PERSON] була належним чином повідомлена про перехід прав вимог за договором факторингу №171221 від 17.12.2021. Отже, представник позивача зазначає, що вимоги банку є законними та аргументованими (а.с.107-114). 25.12.2023 через систему «Електронний суд» від адвоката Литвиненко В.Л., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він просить суд відмовити в задоволенні позову АТ «Таскомбанк», у зв?язку із тим, що АТ «Таскомбанк» є неналежним позивачем у справі, оскільки відсутнє підтвердження набуття позивачем права вимоги за кредитним договором до відповідача. Зазначає, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, тому позовні вимоги є необґрунтованими (а.с.118-121). Представник позивача АТ «Таскомбанк» Астаф`єва І.В., яка діє на підставі довіреності №248 від 12.07.2023, в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов (а.с.4). Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Литвиненко В.Л. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст.16 ЦК України способами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 27.10.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №2385696479, за умовами якого позичальнику було надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 131 037,24 грн.; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту (а.с.7-9). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п.1.3. кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах визначених в графіку платежів. Відповідно до п. 3.3. кредитного договору всі інші умови кредитного договору, зазначені в умовах отримання кредитів ТОВ ФК «ЦФР», які розміщені в мережі Інтернет на веб-сайті www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього Договору та приєднався, підписавши цей Договір. Разом з тим, відповідно до п.3.4. кредитного договору цей Договір, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» - складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник Договору отримав. До позовної заяви банк додав паспорт кредиту ТОВ «ФК «ЦФР» №5696479 від 27.10.2021, який також підписано відповідачем [PERSON] (а.с.10-11). Відповідно до умов паспорту кредиту ТОВ «ФК «ЦФР» №5696479 від 27.10.2021 [PERSON] надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 131 037,24 грн; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. Отже, підписавши паспорт кредиту ТОВ «ФК «ЦФР» №5696479 від 27.10.2021 позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування. (а.с. 10-11). Відповідно до п. 5.1. умов отримання фінансових кредитів ТОВ ФК ЦФР (далі - Умови) позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Згідно з п. 7 паспорта кредиту ТОВ «ФК «ЦФР» №5696479 від 27.10.2021 у випадку прострочення виконання своїх кредитних зобов`язань, позичальник сплачує штраф у розмірі 1 % від суми наданого кредиту за кожний факт виникнення прострочки відповідно до графіку платежів. 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФК» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір відступлення прав вимоги №171221 від 17.12.2021, у відповідності до умов цього договору та витягу з Реєстру прав вимоги, АТ «ТАСКОМБАНК» є новим кредитором по відношенню до [PERSON] за кредитним договором №2385696479 від 27.10.2021 (а.с.16-28). Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються Реєстром прав вимоги до Договору факторингу, Виписками по особовому рахунку та Розрахунком заборгованості, доданими до даної позовної заяви (а.с.29-51, 53-77). Позивач виконав умови вказаного кредитного договору в повному обсязі, проте відповідачем зобов?язання за кредитним договором не виконані, кредитні кошти у встановлені строки не повернуті. 24.02.2023 АТ «Таскомбанк» на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу про наявність договору факторингу та необхідність сплати заборгованості за кредитом (а.с. 78-79). Однак в добровільному порядку відповідачем заборгованість за кредитним договором №2385696479 від 27.10.2021 не погашена та станом на 28.08.2023 складає 182 350, 74 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч.прострочена) - 127 917,47 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) -17,69 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 54 415, 58 грн. (а.с.52). У відповідності до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За положеннями ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд бере до уваги, що відповідач після отримання коштів за умовами укладеного з банком договору здійснював дії щодо часткової сплати процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується випискою з рахунку. Суд також враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем оспорювався чи визнавався недійсним. Згідно з правовими висновками, наведеними в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21) виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. З виписки по особовому рахунку відповідача за період з 27.10.2021 по 28.08.2023 вбачається, що заборгованість за кредитним договором №2385696479 від 27.10.2021 не погашена та станом на 28.08.2023 складає 182 350, 74 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч.прострочена) - 127 917,47 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) -17,69 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 54 415, 58 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, наявні правові підстави для їх стягнення з відповідача. За ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору. Позивачем надано належні докази щодо нарахувань процентів на прострочену заборгованість саме в такому розмірі як заявлено. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Таскомбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. З огляду на положення ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 735,26 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору (а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: approved