Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 22 грудня 2020 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.20.2575956, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб "Toyota Land Cruiser Prado 150", державний номерний знак [NUMBER] . 18 вересня 2021 року, за адресою: вул. Київська, смт Козин, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyndai», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. 04 листопада 2021 року постановою Обухівського районного суду Київської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 21 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту № 3.21.4460-1 від 27 вересня 2023 року заявлена подія є страховим випадком за договором добровільного страхування № 202.20.2575956 від 22 грудня 2020 року, розмір виплати страхового відшкодування становить 41 078,08 грн. Згідно платіжного доручення № ЦО06672 від 27 вересня 2021 року позивачем перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 41 078,08 грн. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача 41 078,08 грн на відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Винниченко Л.М. від 10 липня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розпорядженням керівника апарату Дніпровського районного суду м. Києва № 478 від 05 вересня 2023 року, відповідно до п.п. 2.3, 2.3.4, 2.3.23, 2.3.49, 2.3.52 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл вказаної справи. 06 вересня 2023 року в порядку визначеному ст. 14 ЦПК України цивільну справу передано в провадження судді Арапіної Н.Є. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є. від 07 вересня 2023 року прийнято справу до свого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 22 грудня 2020 року між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.20.2575956, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб "Toyota Land Cruiser Prado 150", державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 12,13-16). 18 вересня 2021 року, за адресою: вул. Київська, смт Козин, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 150", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyndai», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача (а. с. 19, 20). 04 листопада 2021 року постановою Обухівського районного суду Київської області відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 20-20 зв.). 21 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 21). Згідно страхового акту № 3.21.4460-1 від 27 вересня 2023 року заявлена подія є страховим випадком за договором добровільного страхування № 202.20.2575956 від 22 грудня 2020 року, розмір виплати страхового відшкодування становить 41 078,08 грн. (а.с. 27). Згідно платіжного доручення № ЦО06672 від 27 вересня 2021 року позивачем перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 41 078,08 грн (а.с. 28). Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 41 078,08 грн. Між сторонами виникли позадоговірні правовідносини, а тому предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача на підтвердження позовних вимог посилався на скоєння відповідачем, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого позивачу заподіяно матеріальних збитків. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, та доказів, на підтвердження своїх заперечень. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України). в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин). Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що вина відповідача підтверджується постановою Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року. 27 вересня 2021 року позивачем перераховано страхове відшкодування у розмірі 41 078,08 грн у відшкодування матеріальних збитків, завданих неправомірними діями відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги по цій справі підлягають задоволенню. У відповідності до статей 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved