Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженими органами якої є Кабінет Міністрів України із позовом до Гостомельської селищної ради, [PERSON] про визнання недійсним рішення\~ ради\~ та витребування земельної ділянки, який мотивує тим, що прокуратурою області за результатами вивчення законності розпорядження землями лісогосподарського призначення виявлено порушення вимог законодавства при відведенні Гостомельською селищною радою земельних ділянок у приватну власність громадянам для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд. \~ \~ \~ \~ Зокрема, рішенням Гостомельської селищної ради від 21.10.2010 року № 1449-56-У «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» затверджено проект землеустрою та передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,1359 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення на ім`я [PERSON] видано державний акт серії ЯЛ № 381646 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210945900:01:101:0137, площею 0,1359 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований відділом Держкомзему у м. Ірпінь\~ за №011096602711. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 09.12.2010 року [PERSON] відчужила зазначену земельну ділянку на користь [PERSON] , а остання в свою чергу, на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2014 року на користь [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна. Вартість земельної ділянки становить 50 000 грн. Зазначене рішення Гостомельської селищної ради, державний акт на право власності на земельну ділянку є незаконними та мають бути визнані недійсними з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 116 Земельного кодексу України місцеві ради мають право передавати земельні ділянки комунальної власності у власність громадян. Згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції від 12.10.2010 р.) до розмежування земель державної і комунальної власності, повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Водночас, перевіркою установлено, що рішенням Гостомельської селищної ради від 21.10.2010 року № 1449-56-У у приватну власність громадянину передано земельну ділянку державної власності, яка знаходиться за межами населеного пункту селища Гостомель. Зокрема, за інформацією управління Держземагентства у м. Ірпені згідно з планово - картографічними матеріалами указана земельна ділянка знаходяться за межами населеного пункту. Крім того, відповідно до проекту землеустрою, який затверджено оспорюваним рішенням, відведення земельної ділянки передбачене за рахунок земель запасу, однак у період з 01.01.2009 р. по 01.01.2011 р. на території Гостомельської селищної ради згідно з державною статистичною звітністю за формою 6-зем площа земель запасу не змінювалася. На момент відведення спірна земельна ділянка згідно з інформацією КП «Святошинське лісопаркове господарство» та ВО «Укрдержліспроект» перебувала у постійному користуванні лісгоспу та відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування знаходилась у кварталі № 19 Київського лісництва. За інформацією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 08.10.2014 р., спірна територія була лісами ще з радянських часів. Так, на підставі Постанови ЦК КПУ і Ради Міністрів УРСР від 20.06.56 року № 673 та рішення виконкому Київської міської ради від 07.08.56 року № 1186 створено Святошинське лісопаркове господарство, яке ввійшло до складу управління зеленої зони м. Києва. Загальна площа Святошинського лісопаркового господарства на момент створення становила 14167 га, вказані землі передано без вилучення із Держлісфонду України. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 2715 від 17.12.01 на виконання рішення Київської міської ради від 02.10.01 № 59/1493, Київське державне комунальне об`єднання зеленого будівництва «Київзеленбуд» перейменовано на Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації «Київзеленбуд», а державне комунальне підприємство Святошинське лісопаркове господарство - на комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство». Лісовпорядні роботи проводилися в 1945-46, 1952-59, 1969, 1979, 1989, 1999, 2009 роках. Таким чином, надання спірної земельної ділянки у приватну власність громадянину згідно положень ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України можливе лише після її вилучення (викупу) та в порядку, визначеному ст.ст. 149, 151 цього Кодексу. Водночас, перевіркою установлено, що погодження на вилучення з постійного користування вказаної спірної ділянки КП «Святошинське лісопаркове господарство» не надавало, уповноважений орган державної влади відповідного рішення не приймав. Таким чином, в даному випадку спірне рішення прийнято всупереч вимогам ст.ст. 56, 84 Земельного кодексу України, оскільки ним передано у власність землі, які заборонено передавати у власність. Крім того, земельну ділянку у приватну власність [PERSON] передано з порушенням порядку зміни цільового призначення земель. З огляду на викладене Гостомельською селищною радою Київської області з перевищенням визначених законом повноважень в порушення вимог ст.ст. 12, 20, 38, 39, 84, 116, 118, 122, 149, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст. 33, 57 Лісового кодексу України, п. 34 ст. 36 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» земельна ділянка державної власності лісогосподарського призначення, що знаходилась за межами населеного пункту смт. Гостомель, без вилучення у постійного користувача передано у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у зв`язку з чим рішення селищної ради від 21.10.2010 року № 1449-56-У є незаконним та має бути визнано недійсним. Прийнятим рішенням Гостомельської селищної ради Київської області від 21.10.2010 року № 1449-56-У порушено право власності держави на земельну ділянку лісогосподарського призначення, за відсутності відповідних повноважень передано у приватну власність [PERSON] . Оскільки право власності до [PERSON] перейшло на підставі рішення, яке є протиправним, то виданий на його підставі державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 361646 підлягає визнанню недійсним. Указом Президента України від 01.05.2014 р. № 446/2014 «Про зміну меж національного природного парку «Голосіївський», його територію розширено на 6462,62 га за рахунок земель Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень «Київзеленбуд». Згідно пояснювальної записки та проектних матеріалів до вищевказаного Указу Президента, розширення зазначеного заказника відбулось за рахунок лісових земель КП «Святошинське лісопаркове господарство», в тому числі кварталу № 19, за рахунок якого відведено спірну земельну ділянку. Позивач також зазначає,що оскаржуваним рішенням і діями щодо передачі у приватну власність, зміни цільового призначення, подальшого відчуження земельної ділянки порушено право власності держави на землі лісового фонду, які не можуть передаватися з державної у приватну власність, а також інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання лісогосподарських земель, їх відтворення. Крім того, враховуючи той факт, що наразі спірна земельна ділянка відноситься до території національного природного парку, порушені вимоги природоохоронного законодавств, які встановлюють особливий статус земель природно-заповідного фонду України. У зв`язку із наведеним просить визнати недійсним рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 21.10.2010 року № 1449-56-У «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1359 га;\~ витребувати з володіння [PERSON] на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку з кадастровим номером 3210945900:01:101.0137 площею 0,1359 га вартістю 50\~000 грн. В судовому засіданні прокурор Годлевська-Коновалова А.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача Кабінету Міністрів України в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника Кабінету Міністрів України, позов підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача Гостомельської селищної\~ ради Київської області\~ Прилипко Ю.І. в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься відзив на позов, у якому просили відмовити в задоволені позову та зазначили, що доводи, що позивачем не пропущено строків звернення до суду, оскільки останній дізнався про рішення Гостомельської селищної селищної ради лише 16.05.2014 року не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами і спростовуються іншими обставинами. Постанова про проведення перевірки від 16.05.2014 року №51 на розгляд Гостомельської селищної ради не направлялась, в рамках виконання відповідної постанови копія оскаржуваного рішення не надавалась. Прокуратурі Київської області про відповідні рішення Гостомельської селищної ради\~ від 2010 року, яким було відведено земельні ділянки по [ADDRESS] стало відомо ще в 2011 році, що підтверджується тим, що на адресу Гостомельської селищної ради прокурором м.Ірпеня прокуратури Київської області 06.10.2010 року за №8802\~ направлено вимогу про надання оригіналів рішень Гостомельської селищної ради щодо передачі у власність земельних ділянок по [ADDRESS] , а також повний пакет документів, на підставі яких приймалися вказані рішення. Більш того, на адресу Гостомельської селищної ради прокурором м.Ірпеня прокуратури Київської області неодноразово направлялись вимоги про надання належним чином завірених копій рішень Гостомельської селищної ради щодо передачі у власність земельних ділянок по [ADDRESS] по непарній стороні із наданням графічних матеріалів місця розташування земельних ділянок, а саме: 13.01.2011 року за №312 у строк до 14.01.2011 року на виконання завдання прокуратури Київської області щодо законності надання радою земельних ділянок; 11.02.2011 року за №1425 у строк до 11.02.2011 року за зверненням народного депутата України; 04.07.2011 року за 5081 у строк до 05.07.2011 року на виконання завдання прокуратури Київської області; 05.11.2011 року за №77-8238 вих.11 у строк до 18.11.2011 року прокурором м.Ірпеня прокуратури Київської області. 25 жовтня 2010 року оригінали рішень Гостомельської селищної ради щодо передачі у власність земельних ділянок по [ADDRESS] та Щорса, а також повний пакет документів, на підставі яких приймалися вказані рішення були надані для вивчення прокурору м.Ірпеня Київської області та на сьогоднішній день не повернуті. Зазначені обставини свідчать про обізнаність прокурорів прокуратури Київської області про відведені земельні ділянки по [ADDRESS] починаючи з лютого 2011 року. Оскільки позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, просили відмовити в задоволені позову. Крім того зазначили, що згідно Указу Президента України від 01.05.2014 року «Про зміну меж національного парку «Голосіївський» постановлено змінити межі національного\~ природного парку «Голосіївський» шляхом розширення його території на 6462,62 гектара за рахунок земель Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», що включаються до складу національного природного парку «Голосіївський» без вилучення у землекористувача. Таким чином, зазначений\~ Указ є лише наміром віднесення територій до складу національного парку, однак згідно вказаного Указу межі самого парку мають бути визначені проектом організації території до кінця 2015 року. Крім\~ того, розширення меж парку згідно вказаного Указу, передбачено за рахунок земель Комунального об`єднання «Київзеленбуд» площею 6462,62 га, а не держави, в особі\~ Кабінету Міністрів України. Землевпорядна документація, якою б визначалися межі національного парку до Гостомельської селищної ради, як суміжного користувача не направлялося і не узгоджувалися. Таким чином, спірна земельна ділянка знаходиться в межах селища Гостомель, відповідна землевпорядна документація про її відведення була узгоджена у встановленому законом порядку, що і\~ стало підставою для затвердження землевпорядної документації та відведення земельної ділянки в натурі. Позивач також просить витребувати з володіння [PERSON] спірну земельну ділянку на користь\~ держави\~ в особі Кабінету Міністрів України, в обґрунтування цієї вимоги прокурором не наведено підстав витребування такої земельної ділянки,\~ а також позивачем не оскаржується договір купівлі - продажу земельної ділянки, що є підставою набуття права власності на відповідну земельну ділянку відповідачем. Прокурор не навів обґрунтованих обставин, які б ставили під сумнів добросовісність набуття земельної ділянки [PERSON] . Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні з позовними вимогами позивача не погодилась, та пояснила, що прокурором при зверненні до суду було порушено встановлену законодавством вимогу щодо необхідності надання обґрунтування підстав здійсненя представництва. Відповідач [PERSON] жодних порушень або протиправних дій не вчинила. Земельна ділянка була пидьана у встановлений законом спосіб, на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2014 року. Крім того, пропущено строки позовної давності, оскільки Кабінет Міністрів України не лише міг бути обізнаний про порушення свого права, але і зобов`язаний був знати про стан власності, повноваженняз розпорядження якою йому надані, та співпрацювати з відповідними державними органами, які мали відповідні підрозділи на рівні області та району. Представник третьої особи КП «Святошинське лісопаркове господарство» в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення в яких підтримав позовні вимоги прокуратури та просив задовольнити їх в повному обсязі\~ та\~ розглянути справу у відсутності його представника. Представник третьої особи Держземагенства у м.Ірпінь в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Гостомельської селищної ради від 21.10.2010 року № 1449-56-У «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» затверджено проект землеустрою та передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,1359 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення на ім`я [PERSON] видано державний акт серії ЯЛ № 381646 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3210945900:01:101:0137, площею 0,1359 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований відділом Держкомзему у м. Ірпінь за №011096602711. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 09.12.2010 року [PERSON] відчужила зазначену земельну ділянку на користь [PERSON] , а остання в свою чергу, на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2014 року на користь [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна. Вартість земельної ділянки становить 50 000 грн. На даний час власником зазначеної земельної ділянки є [PERSON] . Суд вважає,що рішення Гостомельської селищної ради від 21.10.2010 року № 1449-56-У «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» затверджено проект землеустрою та передано безкоштовно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,1359 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] було прийнято незаконно. Відповідно до ст..152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення \~будь-яких порушень його прав на землю,навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування збитків. Відповідно до ст. 173 Земельного кодексу України, межа району, села, селища, міста, району у місті це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. \~\~ Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Як передбачено ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про основи містобудування» визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою. Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про планування і забудову територій» сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, в тому числі, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок. Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідачем по справі Гостомельською селищною радою не було надано до суду доказів тих обставин, що\~ межі селища Гостомель\~ у передбаченому законом порядку \~ були визначені та встановлені і що спірна земельна ділянка ,яка була надана у приватну власність відповідачу по справі [PERSON] , знаходиться в межах селиша. Навпаки,за інформацією управління Держземагентства у м. Ірпені згідно з планово- картографічними матеріалами спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту. Крім того, відповідно до проекту землеустрою, який затверджено оспорюваним рішенням, відведення земельної ділянки передбачене за рахунок земель запасу, однак у період з 01.01.09 р по 01.01.11 р на території Гостомельської селищної ради згідно з державною статистичною звітністю за формою 6-зем площа земель запасу не змінювалася. За ст. 6 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» землі лісового фонду за межами населених пунктів не можуть передаватися до комунальної власності. На момент відведення спірна земельна ділянка згідно з інформацією КП «Святошинське лісопаркове господарство» та ВО «Укрдержліспроект» перебувала у постійному користуванні лісгоспу та відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування знаходилась у кварталі № 19 Київського лісництва. За інформацією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 08.10.2014 р., спірна територія була лісами ще з радянських часів. Так, на підставі Постанови ЦК КПУ і Ради Міністрів УРСР від 20.06.56 року № 673 та рішення виконкому Київської міської ради від 07.08.56 року № 1186 створено Святошинське лісопаркове господарство, яке ввійшло до складу управління зеленої зони м. Києва. Загальна площа Святошинського лісопаркового господарства на момент створення становила 14167 га, вказані землі передано без вилучення із Держлісфонду України. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 2715 від 17.12.01 на виконання рішення Київської міської ради від 02.10.01 № 59/1493, Київське державне комунальне об`єднання зеленого будівництва «Київзеленбуд» перейменовано на Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації «Київзеленбуд», а державне комунальне підприємство Святошинське лісопаркове господарство - на комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство». Лісовпорядні роботи проводилися в 1945-46, 1952-59, 1969, 1979, 1989, 1999, 2009 роках. Під час розгляду справи,суду не було надано жодного доказу на підтвердження тих обставин,що спірна земельна ділянка у передбаченому законом порядку була вилучена з постійного користування КП «Святошинське лісопаркове господарство» ,що КП «Святошинське лісопаркове господарство» надавало згоду на вилучення\~ даної земельної ділянки і що з даного приводу було прийнято відповідне рішення. Крім того, відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. За загальним правилом, визначеним у ст. 84 Земельного кодексу України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, серед іншого, і землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. А єдиний можливий такий випадок, передбачений ч. 2 ст. 56 даного Кодексу, згідно якої громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Інших випадків, які б передбачали можливість передачі земель лісогосподарського призначення у власність громадянам та юридичним особам законодавство не містить. Таким чином, в даному випадку спірне рішення прийнято всупереч вимогам ст.ст. 56, 84 Земельного кодексу України, оскільки ним передано у власність землі, які заборонено передавати у власність. Крім того, земельну ділянку у приватну власність відповідачу передано з порушенням порядку зміни цільового призначення земель. За ч. 2 ст. 57 Лісового кодексу України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання для житлової, громадської і промислової забудови провадиться переважно за рахунок площ, зайнятих чагарниками та іншими малоцінними насадженнями. Крім того, в порушення вимог ст. 20 Земельного кодексу України у проекті землеустрою, затвердженому спірним рішенням Гостомельської селищної ради, відсутнє погодження органу лісового господарства. Таким чином, цільове призначення вказаної земельної ділянки змінено в порушення вказаних норм земельного та лісового законодавства не уповноваженим органом, за відсутності погодження органу виконавчої влади з питань лісового господарства, землю відведено для житлової забудови за межами населеного пункту, що відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України є підставою для визнання недійсним рішення Гостомельської селищної ради Київської області. З огляду на викладене Гостомельською селищною радою Київської області з перевищенням визначених законом повноважень в порушення вимог ст.ст. 12, 20, 38, 39, 84, 116, 118, 122, 149. п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст. 33, 57 Лісового кодексу України, п. 34 ст. 36 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» земельна ділянка державної власності лісогосподарського призначення, що знаходилась за межами населеного пункту смт. Гостомель, без вилучення у постійного користувача передано у приватну власність [PERSON] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у зв`язку з чим рішення селищної ради від 21.10.2010 року № 1449-56-У є незаконним . Прийнятим рішенням Гостомельської селищної ради Київської області від\~ 21.10.2010 року № 1449-56-У порушено право власності держави на земельну ділянку лісогосподарського призначення, за відсутності відповідних повноважень передано у приватну власність [PERSON] . Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи,яка незаконно,без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безпідставно в особи,яка не мала права його відчуджувати,власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Спірна земельна ділянка вибула з державної власності всупереч законодавству та волі держави в особі уповноваженого на те органу, у зв`язку з чим підлягають до задоволення позовні вимоги в частині витребування із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,1359 га з кадастровим номером 3210945900:01:101:0137, вартістю 50 000 грн. Поскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі,суд також стягує із відповідачів Гостомельської селищної ради Київської області та [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. з кожного. Представник Гостомельської селищної ради у судовому засіданні посилалась на ті обставини,що позивачем по справі пропущено строк позовної давності,поскільки про оскаржуване рішення прокуратура Київської області знала ще в 2011 р. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч й ст.. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається\~ від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або\~ про особу,яка його порушила. Відповідно до ст.. 267 ЦК України позовна\~ давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі,зробленою ним до винесення ним рішення. У судовому засіданні було встановлено, що позивач про допущені порушення законодавства довідався після проведеної перевірки,проведеної на підставі постанови №51 від 16.05.2014 р. Позов до суду був поданий 15.04.2015 року,тобто в межах строку позовної давності. На підставі ст. 19 Конституції України, ст. 387, 388 ЦК України,

Outcome: approved