Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення страхового відшкодування.\~Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що \~03.04.2023\~року о\~13\~год.\~00\~хв.\~у м.\~Львові на\~вул.\~Клепарівській,\~12\~відбулась дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю транспортного\~засобу LEXUS\~NX\~200Т,\~ н.з.\~ [NUMBER] ,\~ під\~керуванням [PERSON] \~та транспортного\~засобу ВАЗ\~211140,\~н.з.\~ [NUMBER] ,\~ під\~керуванням [PERSON] .\~Власником транспортного\~засобу ВАЗ\~211140,\~н.з.\~ [NUMBER] ,\~є [PERSON] ,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~реєстрацію транспортного\~засобу.\~ [PERSON] \~стверджує,\~що зазначена\~дорожньо-транспортна\~пригода відбулась\~з вини\~водія транспортного\~засобу LEXUS\~NX\~200Т,\~н.з.\~ [NUMBER] ,\~-\~ [PERSON] .\~Оскільки така\~не заперечувала\~свою вину\~у пригоді,\~тому учасники\~події вирішили\~спільно скласти\~повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду «Європротокол»\~(додається)\~згідно п.\~33.2\~ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» та\~відповідно не\~інформували відповідні\~підрозділи поліції.\~Цивільно-правова\~відповідальність винуватця\~ДТП -\~ [PERSON] \~була застрахована\~у ПрАТ\~АСК «СКАРБНИЦЯ»,\~згідно полісу\~№ АР6411779,\~який був\~дійсним станом\~на 03.04.2023\~року.\~04.04.2023\~року представником\~ПрАТ АСК\~«СКАРБНИЦЯ» було\~оглянуто транспортний\~засіб ВАЗ\~211140\~н.з.\~ [NUMBER] ,\~про що\~складено акт\~огляду.\~24.04.2023\~року відбувся\~повторний огляд\~транспортного засобу\~про що\~було складено\~протокол огляду.\~24.04.2023\~року складено\~звіт про\~оцінку автомобіля\~ВАЗ 211140\~н.з.\~ [NUMBER] ,\~згідно якого\~вартість відновлювального\~ремонту з\~урахуванням коефіцієнта\~фізичного зносу\~складових складає\~22\~711\~гри.\~70\~коп.\~Позивач зазначає,\~що вказаний\~звіт не\~є висновком\~експерта та\~відповідно у\~звіті не\~вказано про\~повідомлення оцінювача\~про кримінальну\~відповідальність за\~завідомо неправдивий\~висновок.\~Із такою\~оцінкою збитків\~позивач не\~погодився,\~так як\~ціна ремонту\~вказана у\~звіті про\~оцінку була\~значно занижена\~та не\~відповідала затратам,\~які повинен\~зробити [PERSON] \~для відновлення\~свого автомобіля\~навіть із\~врахуванням фізичного\~зносу складових.\~25.05.2023\~року [PERSON] \~звернувся до\~судового експерта\~Онишка Р.М.\~для виконання\~останнім транспортно-товарознавчої\~експертизи,\~про що\~було оформлено\~договір.\~08.06.2023\~року експертом\~автотоварознавцем Онишком\~Р.М.\~складено \~висновок експерта\~№ 27/23,\~в якому\~зазначено,\~що відповідно\~до ч.7\~ст.\~102,\~ч.5\~ст.\~106\~ЦПК України,\~експерт обізнаний\~про кримінальну\~відповідальність за\~завідомо неправдивий\~висновок за\~ст.\~384\~Кримінального кодексу\~України.\~Згідно даного\~висновку експерта,\~вартість матеріального\~збитку,\~заподіяного власнику\~автомобіля ВАЗ\~211140\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~внаслідок його\~пошкодження у\~ДТП 03.04.2023\~року,\~станом на\~момент огляду,\~становить 33779\~грн.\~37\~коп.\~При цьому,\~за проведення\~експертизи Позивач\~сплатив 3\~700\~грн.\~00\~коп.,\~про що\~свідчить договір,\~акт виконаних\~робіт та\~рахунок.\~14.06.2023\~року позивач\~звернувся до\~відповідача із\~письмовою заявою\~про долучення\~до матеріалів\~страхової справи\~висновку експерта\~від 08.06.2023\~року та\~подав страховику\~вказаний висновок. 11.07.2023 року [PERSON] до ПрАТ АСК «СКАРБНИЦЯ» було подано заяву про страхове відшкодування та надані реквізити для перерахування коштів. 06.10.2023 року на картковий рахунок позивача від ПрАТ АСК «СКАРБНИЦЯ» поступив платіж на суму 20 297 грн. 36 коп. з призначенням виплата страхового відшкодування. Таким чином, [PERSON] була виплачена з боку відповідача сума страхового відшкодування, яка є значно заниженою. Реальний розмір завданого позивачу матеріального збитку згідно висновку експерта становить 33 779 грн. 37 коп., а тому Ціхоцький просить стягнути з відповідача різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування та вартістю матеріального збитку, який складає: 33 779 грн. 37 коп. - 22 711 грн. 70 коп. = 11 067 грн. 67 коп. Просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 30.11.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви та просять позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечили. Третя особа\~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча Приватне акціонерне\~товариство «Акціонерна\~страхова компанія\~«Скарбниця» було\~належним чином\~повідомлене про\~дату,\~час та\~місце проведення\~судового засідання,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача та його представника, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши інші матеріали справи, суд встановив такі обставини. 03.04.2023 року о 13 год. 00 хв. у м. Львові на вул. Клепарівській, 12 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу LEXUS NX 200Т, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ 211140, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія транспортного засобу LEXUS NX 200Т, н.з. [NUMBER] , - [PERSON] . Оскільки така не заперечувала свою вину у пригоді, тому учасники події вирішили спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол» згідно п. 33.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно не інформували відповідні підрозділи поліції. Власником транспортного засобу ВАЗ 211140, н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу / а. с. 8/. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ АСК «СКАРБНИЦЯ», згідно полісу № АР6411779, який був дійсним станом на 03.04.2023 року. 04.04.2023 року представником ПрАТ АСК «СКАРБНИЦЯ» було оглянуто транспортний засіб ВАЗ 211140 н.з. [NUMBER] , про що складено акт огляду /а. с. 13/. 24.04.2023 року відбувся повторний огляд транспортного засобу про що було складено протокол огляду /а. с. 15-16/. 24.04.2023 року складено звіт про оцінку автомобіля ВАЗ 211140 н.з. [NUMBER] , згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових складає 22 711 грн. 70 коп. / а. с. 17-22/. 25.05.2023 року [PERSON] звернувся до судового експерта Онишка Р.М. для виконання останнім транспортно-товарознавчої експертизи, про що було оформлено договір / а. с. 23/. 08.06.2023 року експертом автотоварознавцем Онишком Р.М. складено висновок експерта № 27/23, в якому зазначено, що відповідно до ч.7 ст. 102, ч.5 ст. 106 ЦПК України, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 Кримінального кодексу України. Згідно даного висновку експерта, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля ВАЗ 211140 реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 03.04.2023 року, станом на момент огляду, становить 33779 грн. 37 коп. /а. с. 24-51/. За проведення експертизи позивач сплатив 3 700 грн. 00 коп., про що свідчить договір, акт виконаних робіт та рахунок. 14.06.2023 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про долучення до матеріалів страхової справи висновку експерта від 08.06.2023 року та подав страховику вказаний висновок / а. с. 52/. 11.07.2023 року [PERSON] до ПрАТ АСК «СКАРБНИЦЯ» було подано заяву про страхове відшкодування та надані реквізити для перерахування коштів / а. с. 53/. 06.10.2023 року на картковий рахунок позивача від ПрАТ АСК «СКАРБНИЦЯ» поступив платіж на суму 20 297 грн. 36 коп. з призначенням виплата страхового відшкодування. Відповідно до частин першої другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509 ЦК України та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV\~ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статей 3, 5 зазначеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі статтю 6 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до статті 9 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Статтею 979 ЦК України\~визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992р."Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до\~ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором. У відповідності до\~ст. 990 ЦК України\~страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Статями\~22,\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про страхування»\~страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до даних роз`яснень у п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття\~526, частина друга статті\~625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст. 36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. При цьому у зв`язку з пошкодженням майна відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного- комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно з п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем надано докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що [PERSON] відповідальність якої була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Тому вирішуючи питання стягнення матеріальної шкоди з врахуванням позовних вимог, суд приходить до висновку, що на користь позивача з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» слід стягнути 11067, 67 грн. матеріальної шкоди, оскільки\~на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», а виплата страхового відшкодування позивачу не була виплачена повністю. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні та позов підлягає до повного задоволення Відповідно до ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т.ч витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути судові витрати суму сплаченого судового збору пропорційно до частини тих позовних вимог, які задоволені судом. Оскільки позивач поніс витрати пов`язані із проведенням експертного дослідження визначення вартості матеріальних збитків у розмірі 3700, 00 гривень, тому суд вважає, що такі витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141\~ЦПК України з\~відповідача підлягає\~стягненню судовий\~збір на\~користь держави\~в розмірі\~1073,\~60 коп.

Outcome: approved