Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

В жовтні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 06 жовтня 2020 року між АТ «Креді Агріколь банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4030190, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит на споживчі потреби в сумі 15500,00 грн. до 05 жовтня 2021 року. 06 липня 2020 р. між АТ «Креді Агріколь банк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір про відступлення правав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №1-2020, предметом якого є відступлення прав вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних реєстрах. Станом на 27 вересня 2023 року зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків та заборгованості за кредитом, відповідачкою належним чином не виконуються. Згідно з реєстром прав вимоги до договору №1-2020 від 06 липня 2020 року заборгованість відповідачки на дату відступлення прав вимоги становить 15132,67 грн. Оскільки відповідачка не виконала свій обов`язок та припинила повертати кредит у строки, передбачені договором просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №1/4030190 від 06 жовтня 2020 року в розмірі 15132,67 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн.. 30 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала 07 грудня 2023 року, у встановлені судом строки відзив не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №1/4030190, укладеного 06 жовтня 2020 року з АТ «Креді Агріколь банк» відповідачка [PERSON] отримала кредит на споживчі потреби в сумі 15500,00 грн. до 05 жовтня 2021 року, що підтверджується копіями: кредитного договору з додатками до нього та виписок по рахунку (а.с.4-9, 14-34) 06 липня 2020 р. між АТ «Креді Агріколь банк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №1-2020, відповідно до якого ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуло права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних реєстрах, в тому числі і до відповідачки [PERSON] , що підтверджується копіями: договору про відступлення права вимоги №1-2020, витягу до договору про відступлення прав вимоги, нової редакції статуту ТОВ «ФК Укфінстандарт» (а.с. 35-40, 44-52) З витягу до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань (а.с.40) вбачається, що станом на 06 липня 2020 року заборгованість відповідачки по кредитному договору становить 15132,67 грн., з яких: 11709,50 грн. заборгованість за тілом кредиту, 772,67 грн. заборгованість за відсотками, 2650,50 грн. комісія. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні, в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом (ст. 516 ЦК України) Враховуючи викладене, відсутність заперечень з боку відповідачки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1/4030190 від 06 жовтня 2020 року в розмірі 15132,67 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2684 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оскільки витрати позивача на правову допомогу у розмірі 6500,00 гривень не є пропорційними та співмірними предмету спору, то суд вважає за необхідне стягнути 3000 гривень на відшкодування вказаних витрат.

Outcome: approved