Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 334889154 від 17.06.2020 у розмірі 24112,00 грн., судові витрати у виді судового збору 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів. Згідно правил ч.6\~ст.19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 11.10.2023 про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача адвоката Жупинського М.А. надійшов відзив на позов в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі та вважає, що в задоволенні позову має бути відмовлено з тих підстав, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 10.04.2019 року передало право грошової вимоги до відповідача неіснуючого на день укладення договору факторингу боргу за кредитним договором від 17.06.2020 р. за рік до укладення самого кредитного договору. Також зазначає, що копія кредитного договору, що знаходиться в матеріалах справи не містить електронного підпису, позивач не знайомий з його змістом та відсутні докази про перерахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошових коштів на рахунок відповідача. Крім того, відповідач не погоджується з сумою заборгованості, що становить 22000 грн., оскільки з кредитного договору вбачається, що строк кредиту становить 30 днів з відсотковою ставкою 0,09% за одну добу, а тому нарахування відсотків за користування грошовими коштами на підставі ст. 1048 ЦК України після спливу 30-денного строку є незаконним, тому просить суд відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 17.06.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 334889154 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до п.п.1.1.-1.7. договору № 334889154 від 17.06.2020, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 9100 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах. Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. На період вказаного строку нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,43 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним. Розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та Термін платежу, зазначаються в графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до Договору). Відповідно до п.2.1.1.1 договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором. Згідно з п. 3.2. договору порушенням умов цього договору вважається його невиконання або неналежне виконання або отримання кредиту позичальником при використанні недостовірної, неповної, або помилкової інформації. Відповідно до п.3.3. договору, у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, кредитодавець має право нарахувати позичальнику пеню у розмірі 1,3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення, починаючи з першого дня порушення до повного погашення кредиту. Відповідно до п. 3.6. договору закінчення строку надання кредиту не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов договору. Згідно з п.п. 4.1., 4.2., 4.7. договору, невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.monevveo.ua. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та\~Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до графіків розрахунків, який є додатком № 1 до договору № 334889154 від 17.06.2020, термін платежу 17.07.2020; сума кредиту: 9100 грн; нарахований процент: 3903,90 грн.; до сплати (разом): 13003,90 грн. Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», позичальник [PERSON] договір: 334889154 від 17.06.2020, сума кредиту 9100 грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка: 1,700 % в день, заявка на кредит подана 17.06.2020 о 09:58, договір відправлено позичальнику: 17.06.2020, акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор\~437КZАС6, ідентифікатор відправлено позичальнику 17.06.2020 о 10:27:30 год, ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству 17.06.2020 о 10:37:49, перерахування грошових коштів позичальнику 17.06.2020 о 10:38:28. Відповідно до заявки на отримання грошових коштів в кредит від 17.06.2020, [PERSON] звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявкою про отримання грошових коштів в сумі 9100 грн, строк кредиту 30, зазначено номер карти. 10.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (Фактор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено договір факторингу № 28/1118-01. Згідно з додатковою угодою №19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. строк дії цього договору починає перебіг у момент визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020 р. Згідно з реєстром прав вимоги №96 від 01.09.2020 р. укладеного ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зазначено право вимоги до [PERSON] за договором № 334889154 від 17.06.2020. 16.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (Фактор) укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно з яким останнє набуло права вимоги до [PERSON] за договором № 334889154 від 17.06.2020. 04.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» (Клієнт) укладено договір факторингу № 04/08/23-01, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло права вимоги до [PERSON] за договором № 334889154 від 17.06.2020. Загальна заборгованість складає 20852, 2 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 334889154 від 17.06.2020, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» становить 24112,00 грн., яка складається з наступного: 9100 грн. основна сума боргу; 15012 грн. заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Положеннями\~ст.1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь -який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями\~1049,1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями\~ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, Велика Палата Верховного Суду встановила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредит припиняється після спливу встановленого договором строку кредитування чи у разі заявлення вимоги позивача відповідно до іншої частини.\~статті 1050 ЦК України\~.\~В охоронних правовідносинах права та інтересів позивача забезпечуються частини другої\~статті 625 ЦК України\~, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. \~Відповідь Великої Палати Верховного Суду відхилила аргументи позовника про те, що на підставі статті\~599\~та частини четвертої статті\~631 ЦК України\~він мав право нараховувати передбачені договором відсотки до повного погашення заборгованості за кредитом.\~При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати відсотки за кредитом. \~Подібні правові висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц (провадження N 14-318цс18). \~Тобто в постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство постало як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору , однак не виплачує кошти, користуючись ними течією певного рядка неправомірно. Відповідно, відносини щодо сплати відсотків за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першої\~статті 1048 ЦК України\~.\~Такі відсотки є звичайною платою боржника за право тимчасово використовувати надані йому кошти на визначених договором та законодавством умовах, що в межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадках їх порушення. \~Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно їх не сплачує) також врегульовані законодавством.\~У випадку, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першої\~статті 1050 ЦК України\~порушенням у таких правовідносинах підлягає положення\~статті 625 цього Кодексу. \~За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається зобов`язання сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.\~Проценти, встановлені\~статтею 625 ЦК України\~, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. \~Тобто, відсотки, які тягнуться за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другої\~статті 625 ЦК України\~є особливим видом відповідальності за таке порушення зобов`язання.\~На користь від відсотків, які є звичайною платою за користування грішми, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звернула увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою\~відповідальності боржника\~за прострочення\~грошового зобов`язання,\~після виступу\~виступають способом\~захисту майнового\~права та\~інтересів,\~які погіршують\~пошкодження майна.\~втрата кредитора\~від знецінення\~грошових коштів\~унаслідок інфляційних\~процесів та\~отримання компенсації\~боржника за\~неналежне виконання\~зобов`язання.\~Подібні\~висновки сформульовані,\~зокрема,\~в постановах\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 19\~червня 2019\~року у\~справах N\~703/2718/16-ц\~та N\~646/14523/15-ц. \~Таким чином поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то нормативна норма частини першої\~статті 1048 ЦК України\~та охоронна норма частини другої\~статті 625 цього Кодексу\~не можуть застосовуватися одночасно.\~Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої\~статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні відсотки відповідно до частини другої\~статті\~.\~625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а до стягнення з відповідача підлягає заборгованість в розмірі 13003 грн. 90 коп., яка складається з основної суми кредиту в розмірі 9100 грн. та процентів нарахованих в межах строку дії кредитного договору в розмірі 3903 грн. 90 коп. Щодо стягнення суми боргу, що утворилась після закінчення передбаченого кредитним договором строку, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з підстав, викладених у вищезазначених постановах Великої Палати\~Верховного Суду,\~при цьому\~зазначаючи,\~що позивач\~в позовній\~заяві не\~ставить вимог\~про стягнення\~коштів на\~підставі ст.\~625\~та ст.\~1048\~ЦК України. Також суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню документально підтвердженні судові витрати, а саме: витрати по оплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн. та витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 5000 грн. Щодо вимог відповідача про стягнення з позивача на його користь судових витрат на оплату правової допомоги в розмірі 4000 грн., суд приходить до висновку, що дані вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial