Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивачка в вересні 2016р. звернулася до суду з позовом про поділ майна.В обґрунтування позову посилається, що з 26.07.1994р. по 2012р. перебували в шлюбі. У період шлюбу було набуте майно. Просить здійснити поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, подала заяву про уточнення вимог та просить здійснити поділ спільного майна подружжя наступним чином:виділити у власність [PERSON] квартиру за адресою [ADDRESS] , вартість квартири відповідно висновку від 22 травня 2023 року, становить 3 042148грн. виділити у власність [PERSON] : Транспортний засіб SSANGYONO KORANDO С 200DI 2012 року випуску, 9500 доларів США, що становить 355 965 гривень.Медичне обладнання - неінвазимний аналізатор формули рові АМП-2007, відповідно висновку про оцінку від 21 березня 2016 року вартість складає 446 129,00 грн. Нежитлові приміщеня №1, №9 ( групи приміщення №65) загальною площею 70,7 кв.м, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Вартість приміщень відповідно до висновку від 22 травня 2023 року, становить 2 480 157 грн. Проти зустрічного позову заперечує, надала відзив. В судовому засіданні позивачка, представник позивачки позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач надав відзив, пред`явив зустрічний позов. В порядку поділу майна просить визнати особистою приватною власністю фізичної особи-підприємця [PERSON] нежитлові приміщення з № 1 по № 9 ( групи приміщень № 65) загальною площею 70,7 кв. м., що розташовані за адресою [ADDRESS] .Провести поділ спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] .Визнати за [PERSON] право власності на : квартиру [ADDRESS] ; рухоме майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS] , а саме :кухонний гарнітур ( п/п Галепа И. ), придбаний в 2014 році за 8000 гривень. Зараз орієнтовна вартість 8000 грн.газову поверхню PIRAMIDA, придбану 13 квітня 2014 року за 1199 гривень. Зараз орієнтовна вартість 1199 грн.витяжку TL - 60 придбану 13 квітня 2014 року за 1179 гривень. Зараз орієнтовна вартість 1179 грн.збудовану електричну шафу F 60 ТМ придбану 13 квітня 2014 року за 3279 гривень. ( Зараз орієнтовна вартість 3279 гривень, мийку придбану 13 квітня 2014 року за 1694 грн. Зараз орієнтовна вартість 1694 грн.телевізійну антену та охоронну сигналізацію, придбані в 2014 році за 6500 грн. Зараз орієнтовна вартість 6500 грн.холодильник, придбаний в 2014 році за 4200 гривень. Зараз орієнтовна вартість 4200 грн.диван розсувний, придбаний в 2009 році за 1800 доларів. Зараз орієнтовна вартість 2000 грн.люстру, придбану в 2015 році за 1500 грн. Зараз орієнтовна вартість 1500 гривень, меблі передпокою ( п\\п [PERSON] ), придбані в 2015 році за 10 000 грн. Зараз орієнтовна вартість 10 000 гривень.М`які меблі, придбані в 1999 році за 2500 грн. Зараз орієнтовна вартість 2500 грн.меблевий гарнітур, придбаний в 1999 році за 1000 грн. Зараз орієнтовна вартість 1000 грн.Всього рухоме майно у квартирі [ADDRESS] на суму 43051 грн.легковий автомобіль SSANGYONG KORANDO C200DI 2012 року випуску, дн.з. [NUMBER] , шасі [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] . Визнати за [PERSON] право власності на : квартиру [ADDRESS] , рухоме майно, що перебуває у квартирі [ADDRESS] :меблевий гарнітур для спальні, придбаний в 1998 році за 2500 доларів. Зараз його вартість орієнтовно 10 000 грн.набір меблів для кабінету ( п\\п [PERSON] ), придбаний в 2001 році за 5000 грн. Зараз їх орієнтовна вартість 5000 грн.стіл для письма, придбаний в 2000 році за 800 грн. Зараз його орієнтовна вартість 800 грн.кушетку, придбану в 1999 році за 350 доларів. Зараз орієнтовна вартість 2500 грн, меблі ванної кімнати, придбані в 2001 році за 500 грн. Зараз їх орієнтовна вартість 500 грн.кухонний гарнітур, придбаний в 1998 році за 900 доларів. Зараз орієнтовна вартість 3000 грн. холодильник, придбаний в 2009 році за 350 доларів. Зараз орієнтовна вартість 2600 грн.кухонну плитку комбіновану (газ - електродуховка), придбану в 1998 році за 380 доларів. Зараз орієнтовна вартість 2000 грн.витяжку, придбану в 1998 році за 100 доларів. Зараз орієнтовна вартість 500 гривень, два розсувних стола, придбані в 1998 році по 100 доларів кожний. Зараз орієнтовна вартість 700 грн. кожен, тобто всього 1400 грн.три люстри та три світильники, придбані в Туреччині в 1998 - 1999 роках за 700 доларів. Зараз орієнтовна вартість 400 доларів - 10400 гривень, телевізор Samsung, придбаний в 1998 році за 300 доларів. Зараз орієнтовна вартість 1 000 грн.телевізор «Tohiba», придбаний в 2005 році за 350 доларів. Зараз орієнтовна вартість 2500 грн.сім крісел, придбаних в 2009 році по 105 доларів кожне. Зараз орієнтовна вартість по 50 доларів кожне - тобто 9100 грн.розсувний диван, придбаний в 1998 році за 1000 грн. Зараз орієнтовна вартість 1000 грн.килим персидський розміром 2,5 на 4, 0 метри, придбаний в 2008 році за 1300 доларів. Зараз орієнтовна вартість 12000 грн.чотири килимових покриття, придбані в 1996 році за 250 доларів. Зараз орієнтовна зартість 2500 грн.шість м`яких табуретів, придбаних в 1996 році по 100 гривень кожне. Зараз орієнтовна вартість 50 гривень кожне - тобто всього 300 грн.бойлер, придбаний в 2014 році за 1200 доларів. Зараз орієнтовна вартість 1500 грн.(меблі передпокою, придбані в 1998 році за 1800 доларів. Зараз орієнтовна вартість 5000 грн.Всього рухомого майна в квартирі [ADDRESS] на суму 73600 грн.легковий автомобіль DAEWOO LANOS сірого кольору, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , шасі [NUMBER] ,свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане МРЕВ 4 в м. Києві 07. 09. 2005 року. Орієнтовна вартість 4000 доларів - 104000 грн.Припинити право спільної сумісної власності подружжя на майно подружжя [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні відповідач, представник відповідача просили в основному позові відмовити, задовольнити зустрічний позов. Ухвалою суду від 13.10.2016р. відкрито провадження по справі в порядку загального. Ухвалою суду від 27.02.2017р.призначена судово-будіельна експертиза. Ухвалою суду від 19.07.2017р. витребувано документи. Ухвалою суду від 6.12.2017р. відновлено провадження. Ухвалою суду від 11.04.2018р.витребувано докази. Ухвалою суду від 11.04.2018р. призначено товарознавчу експертизу. Ухвалою суду від 9.10.2018р. відновлено провадження. Ухвалою суду від 18.12.2018р. зупинено провадження до набрання законної сили рішення № 757/62920/16 Ухвалою суду від 12.05.2023р. відновлено провадження. Ухвалою суду від 7.03.2023р. призначено до судового розгляду. Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази приходить до слідуючого. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 Сімейного кодексу Україниособистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі N 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі N 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі N 404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі N 372/504/17 (провадження N 14-325цс18). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 судам, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно з положеннями частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Судом встановлено. Сторони перебували в шлюбі з 26.07.1994р.. Згідно із статтею статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. [PERSON] не надано належних та допустимих доказів , про наявність медичного обладнання - неінвазимний аналізатор формули рові АМП-2007 та придбання за спільні кошти подружжя. [PERSON] не надано доказів , що на час звернення до суду легковий автомобіль DAEWOO LANOS сірого кольору, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] належав позивачці та квартира [ADDRESS] , з меблями в ній є спільною власністю подружжя. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 13.12.2022р. відмовлено в позові [PERSON] про визнання правочинів недійсними, визнання спільною сумісною аласністю подружжя. Судом встановлено , що у період перебування у шлюбі сторонами було набуто наступне майно: квартира [ADDRESS] що зареєстрована за [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу від 8.02.1996р. нежитлове приміщення №1, №9 ( групи приміщення №65) загальною площею 70,7 кв.м., що розташовані за адресою [ADDRESS] , що зареєстровано за [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності від 20.07.2012р. (договір купівлі-продажу від 3.07.2006р.) транспортний засіб SSANGYONO KORANDO С 200DI 2012 року випуску, який зареєстрований за [PERSON] 12.06.2012р. Суд приходить до висновку , що дане майно є спільною власністю подружжя, яке підлягає поділу між ними. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками та припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно,що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі N 209/3085/20 (провадження N 14-182цс21)). Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту. Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі N 522/1528/15-ц (провадження N 14-67цс20)). Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Тлумачення положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Зі змісту позовних вимог [PERSON] та зустрічних позовних вимог [PERSON] убачається, що кожна сторона запропонувала свій варіант поділу спільного майна в натурі. Судом встановлено , що транспортний засіб SSANGYONO KORANDO С 200DI 2012 року випуску, вартістю 355 965 грн. перебуває в користуванні [PERSON] , тому приходить до висновку про виділення йому та стягнення відповідно компенсації на користь позивачки. Судом не встановлено , що сторони на даний час мають іншу квартиру для проживання , тому приодить до висновку про визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] що зареєстрована за [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу від 8.02.1996р. Також слід визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частину нежитлового приміщення №1, №9 ( групи приміщення №65) загальною площею 70,7 кв.м., що розташовані за адресою [ADDRESS] , що зареєстровано за [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності від 20.07.2012р. (договір купівлі-продажу від 3.07.2006р.) Вимоги про визнання даного нежитлового приміщення особистою приватною власністю фізичної особи-підприємця [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими. Щодо майна , яке знаходиться в квартирі [ADDRESS] , судом встановлено що ним користується позивачка [PERSON] , свого варіанту поділу майна вона не надала. Щодо його вартості також не надала заперечень. Тому суд приходить до висновку про виділеня майна, яке знаходиться в квартирі на загальну вартість 73600 грн. [PERSON] . Вартість спільного сумісного майна подружжя, що є предметом поділу між сторонами у цій справі (для вирішення питання про компенсацію) становить 429 565грн. ( 355 965 грн. + 73600 грн.) . Кожному належить 214 782,5 грн. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума компенсації в розмірі 141 182, 50 грн. (355 965 грн. - 214 782,5 грн.) При таких обставинах суд приходить до висновку про задоволення позовних заяв(основної та зустрічної) частково.

Outcome: partial