Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Зміст позовних вимог У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Київської міської ради, третя особа П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, в якій просить суд визнати за позивачкою право власності на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та судові витрати покласти на [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла подруга позивачки - [PERSON] , смерть якої зареєстрована відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом про смерть від 25 жовтня 2018 року за № 17501. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне їй майно, яка складається з нерухомого майна у виді квартири [ADDRESS] , в якій остання була зареєстрована. За час життя спадкодавець - [PERSON] товаришувала з позивачкою, та оскільки спадкодавець була одинокою літньою людиною, остання неодноразово висловлювала намір подарувати/залишити свою квартиру позивачу. Як стало відомо позивачці, за час життя спадкодавець заповіла своє майно позивачці шляхом складання заповіту, посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В. від 29 травня 2017 року. Після того, як позивачка дізналася про наявність заповіту та метою реалізації своїх спадкових прав, в жовтні 2022 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Однак постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В. № 4202 від 24.10.2022 позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] з огляду на пропуск позивачкою шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06.04.2023 позивачці було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] . У червні 2023 року позивачка повторно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Проте позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на об`єкт нерухомого майна у виді квартири [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів, які свідчать про належність даного майна спадкодавцеві. Оскільки правовстановлюючий документ на квартиру [ADDRESS] відсутній/втрачений, позивачка не має можливості реалізувати свої спадкові права - отримати свідоцтво про право на спадщину, окрім як у судовому порядку. Відзив на позовну заяву Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просить суд, зважаючи на докази в матеріалах справи, ухвалити рішення згідно з нормами чинного законодавства України та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Представником позивача подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 25.07.2023 від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов лист про розгляд справи за відсутності їхнього представника. 09.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2023 клопотання представника [PERSON] - адвоката Лещенко Юлії Василівни про витребування доказів задоволено. Витребувано у П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 1135/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . 31.10.2023 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою надано копію витребуваної спадкової справи. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Під час судового розгляду позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25 жовтня 2022 року серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В. 29 травня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 9-324, дублікат якого виданий державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В. 24 жовтня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 9-274, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70408566 від 24.10.2022 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 1135/2022 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В. № 4202 від 24.10.2022 [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] з огляду на пропуск позивачкою шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06.04.2023 у справі № 754/12108/22 [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] строком у два місяця з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 06 грудня 2022 року КВ-2022 № 27798 на запит нотаріальної контори, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ДП «ЕКОС» «Київміськбуд» м. Києва 10 червня 1996 року, розпорядження № 138 та зареєстрованого в БТІ 14.06.1996 за реєстровим № 5459. Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (який діє з 2013 року) № 334594166 від 05.06.2023 (а.с. 79) та № 354573807 від 15.11.2023 (а.с. 82) право власності на квартиру [ADDRESS] не перереєстроване. Постановою державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В. № 2372 від 05.06.2023 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі п. 4.15 та 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме через відсутність правовстановлюючих документів, які свідчать про належність даного майна спадкодавцеві. Норми права та мотиви суду Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною першою статті 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. [PERSON] , яка померла [INFO] , залишила заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] , а тому спадкування має здійснюватися за заповітом. Згідно із ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II вказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес. А у разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, але його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Даючи юридичну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що право власності на квартиру [ADDRESS] набуто померлою [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ДП «ЕКОС» «Київміськбуд» м. Києва 10 червня 1996 року, розпорядження № 138 та зареєстрованого в БТІ 14.06.1996 за реєстровим № 5459. Позивачка не може оформити на це майно право власності у зв`язку з відсутністю у неї вказаного правовстановлюючого документу, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним. Крім того, позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може. Враховуючи те, що до суду не надійшло доказів на спростування викладених в позові обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на спадкове майно ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved