Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Акціонерне товариство"УніверсалБанк" (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просив: - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 25257,05 грн. Позивач обґрунтовує свій позов тим, що 03.02.2022 відповідач встановив додаток мобільного додатку монобанк, а після підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг із застосуванням цифрового підпису було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Відповідач отримав крелит у розмірі 20000,00 грн у вигляді ліміту на його поточний рахунок. Положеннями анкети-заяви визначено, що її підписанням відповідач підтверджує, що ознайомлений з умовами та тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту й паспорнтом споживчого кредиту, які становлять договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами, однак він кредит не погашає, ним прострочена заборгованість понад 90 днів, а тому утворилась заборгованість у розмірі 25257,05 грн. Ухвалою суду від 27.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії Анкети-заяви "Monobank" "Універсал Банк" до договору про надання банківських послуг, у ній зазначено анкетні дані відповідача з фото його паспорта та вказано його прохання відкрити поточний рахунок на його ім`я й встановити кредитний ліміт на суму, яку вказано в мобільному додатку відповідно до умов договору. У матеріалах справи наявні; умови та правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" та опис "Чорна картка «Monobank» де вказані відсотки в ході її користування; паспортом споживчого кредиту та його тарифами де зазначено кредитний ліміт та розрахунки у відсотках за користування сумою кредитного ліміту. Разом з тим, у відповідача утворилась заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 03.02.2022, він кредит не погашає, ним прострочена заборгованість понад 90 днів, а тому утворилась заборгованість у розмірі 25257,05 грн. Позивачем надано суду виписку з рахунку відповідача, де містяться всі необхідні реквізити по здійсненню операцій по рахунку відповідача, суми вхідного залишку за рахунком та суми вихідного залишку. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною. В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, припинення цивільних прав і обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно зі ст. 3 Закон України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закон України «Про електроннукомерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закон України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закон України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закон вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 12 ст. 11 Закону. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Судом було встановлено, що 03.02.2022 відповідач встановив додаток мобільного додатку монобанк, а після підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг із застосуванням цифрового підпису було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Відповідач отримав крелит у розмірі 20000,00 грн у вигляді ліміту на його поточний рахунок. Положеннями анкети-заяви визначено, що її підписанням відповідач підтверджує, що ознайомлений з умовами та тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту й паспорнтом споживчого кредиту, які становлять договір про надання банківських послуг. У такій анкеті-заяві зазначено анкетні дані відповідача з фото його паспорта та вказано його прохання відкрити поточний рахунок на його ім`я й встановити кредитний ліміт на суму, яку вказано в мобільному додатку відповідно до умов договору. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку договір, умови і тарифи та зобов`язався їх виконувати. Судом було встановлено, що на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № [NUMBER] . Судом було встановлено, що у матеріалах справи наявні: умови та правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" та опис "Чорна картка «Monobank» де вказані відсотки в ході її користування; паспортом споживчого кредиту та його тарифами де зазначено кредитний ліміт і розрахунки у відсотках за користування сумою кредитного ліміту. Судом було встановлено, що згідно розрахунку заборгованості, станом на 14.06.2023 у відповідача утворилась заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 03.02.2022 у розмірі 25257,05 грн. На підтвердження заборгованості за кредитним договором мають бути подані первинні документи, які відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а також п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018. Так, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Позивачем надано суду виписку з рахунку відповідача, позивачем надано суду виписку з рахунку відповідача, де містяться всі необхідні реквізити по здійсненню операцій по рахунку відповідача, суми вхідного залишку за рахунком та суми вихідного залишку. Суд зауважує, що в силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Разом з тим, відповідач не подав заперечень проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі суду від 27.10.2023 та не навів обставин на спрстування правочину, укладеного з позивачем та пред`явлені йому розрахунки заборгованості, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 03.02.2023 у розмірі 25257,05 грн, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved