Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

У липні 2023р. представник відповідачки [PERSON] - адвокат Музичко Р.В. звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідачки [PERSON] вартість витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19000,0 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.07.2023 року справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. 14 липня 2023р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 1000,0 грн., мотивуючи тим, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересам до справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду даного питання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2023р. за заявою позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 257 ЦПК України, залишено без розгляду позов ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Частиною 5 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Звертаючись до суду з вказаною заявою сторона відповідача зазначила, що дії позивача щодо подачі даного позову та під час його розгляду в суді були необґрунтованими, що потягнуло виникнення через такі необґрунтовані дії у відповідачки [PERSON] необхідність понесення витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно п. 5) ч. 1 ст. 257 ЦПК України, на підставі якого залишено позов без розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Так, статтею 11 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положеннями ст. 257 ЦПК України визначено право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018р. у справі №148/312/16. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, та не було спростовано стороною позивача, що позивач, звертаючись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів просив суд: звернути стягнення на предмет застави, за кредитним мдоговором № 2271/ФКВ-07 від 20 грудня 2007р., а саме: автомобіль транспортний засіб «ТОYОТА», модель: «PRADO», д.н.з. [NUMBER] . Разом з тим, умовами кредитного договору № 2271/ФКВ-07 було визначено забезпечення виконання зобов?язань заставою автомобіля «Hyundai Getz», 2007р. випуску. При цьому сторона відповідача наголошувала на пропуск строків позовної давності стороною позивача при зверненні до суду з вказаним позовом, та не врахування положень ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, враховуючи те, що за кредитним договором боржник [PERSON] помер [INFO] . Однак, після того, як стороною відповідача було висловлено свою правову позицію, сторона позивача наполягала на розгляді справи. З урахуванням зазначених обставин справи, та в силу ч. 5 ст. 142 ЦПК України, суд визнає, що дії позивача були необґрунтованими. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення вказаної заяви, і стягнення з позивача на користь сторони відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,0 грн., беручи до уваги клопотання сторони позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97), при цьому судом враховано складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони позивача.

Outcome: partial