Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору (Анкети-заяви) від 28 липня 2021 року відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у гривні в розмірі 50 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають між нею та банком договір. Однак, у порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості за кредитом відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим у відповідача перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість станом на 01 серпня 2023 року у розмірі 44\~258,90 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просив стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 28 липня 2021 року у розмірі 44 258,90 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 44 258,90 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача Малюк О.П. на електронну адресу суду направила відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, в обґрунтування зазначивши, що відповідач 28 липня 2021 року лише підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг і ніяких інших документів не підписувала, а у справі відсутні докази того, що позивачем був наданий кредит у розмірі та на умовах, передбачених договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28 липня 2021 року, що саме надані позивачем до суду Умови та правила надання банківських послуг, Таблиця обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту та тарифи є складовою частиною укладеного 28 липня 2021 року між сторонами договору, і що саме їх мала на увазі відповідач підписуючи анкету-заяву, а також чи брала на себе зобов`язання відповідач з повернення кредиту. Також зазначає, що відповідач не отримувала від позивача оригінал кредитного договору, щодо якого заявлені позовні вимоги, а позивачем не виконано обов`язок, який покладений на нього ЗУ «Про споживче кредитування», не надав доказів передачі споживачу такого оригіналу. Посилається на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку, і ним не можна довести виконання умов вищевказаного договору, оскільки єдиним доказом внесення готівкової валюти на рахунок банку є відповідна заява на переказ готівки, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій. Зазначає, що не згодні з розміром заборгованості за тілом кредиту, і звертає увагу на те, що в графі «Нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом» зазначено тільки одне нарахування відсотків: 28 лютого 2022 року в розмірі 683,36 грн., а у графі «Сплачено відсотків» вбачається, що відповідач сплачувала відсотки з 01 грудня 2021 року по 01 листопада 2022 року. Посилається на те, що зі змісту розрахунку заборгованості вбачається, що після сплати відсотків тіло кредиту кожний раз збільшується на розмір сплачених відсотків, і позивач відсотки зараховував у заборгованість за тілом кредиту, після чого нараховував відсотки на відсотки. Звертає увагу також на те, що відповідно до графи «Сума погашення за наданим кредитом» в розрахунку заборгованості 23 січня 2022 року вона погасила заборгованість в розмірі 31\~111,14 грн., однак розмір заборгованості за тілом кредиту зменшився тільки на 20\~527,39 грн., і у вищевказаному розрахунку взагалі не зазначено, в рахунок чого була зарахована різниця між сплаченою сумою та погашеною в рахунок тіла кредиту. Представником позивача [PERSON] було направлено до суду відповідь на відзив, в якому він просив задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи це тим, що боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг і продовжувала користуватись карткою, а отже з ними погодилася, та відповідно до п. 4.2.19. розділу 4 Умов і правил на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватися з чинною редакцією договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або в мобільному додатку, з метою виконання умов договору з урахуванням можливих змін до нього. Вказує, що у підписаній анкеті-заяві відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, а використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «monobank», бо інакше вона не мала би взагалі технічної можливості користуватися додатком. Посилається також на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року №623/2936/19. Зазначає, що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 37 354 грн., а баланс складає (мінус) 6\~904,90 грн., тобто, заборгованість складає 44\~258,90 грн., яка складається з повністю використаного кредитного ліміту у сумі 37\~354 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 6\~904,90 грн. Вказує, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом підтвердження заборгованості за кредитним договором, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд і тому виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 137\~009,34 грн., проведено витрат по картці на суму 181\~268,24 грн., отже, сума коштів, яка досі не повернута банку, становить 44\~258,90 грн. Посилається, що поповнення, які проводила відповідач, свідчать про те, що відповідач усвідомлювала, що винна банку кошти, які використала з кредитного ліміту, отже, повною мірою розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй коштів. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання, у якому просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача надала суду заяву в якій позовні вимоги не визнала і просила суд відмовити в їх задоволенні, та при винесенні рішення прийняти до уваги правову позицію відповідача, викладену у відзиві на позов. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 28 липня 2021 року [PERSON] звернулась до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, на підставі якої відповідач отримала кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок (а. с. 8). Положеннями анкети-заяви\~визначено,\~що ця\~анкета-заява\~разом з\~умовами і\~правилами обслуговування\~фізичних осіб\~в АТ\~«Універсал Банк»\~при наданні\~банківських послуг\~щодо карткових\~продуктів (Monobank\~|\~Universal\~Bank),\~таблицею обчислення\~вартості кредиту\~і паспортом\~споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Крім цього, відповідно до змісту анкети-заяви від 28 липня 2021 року визначено, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 календарних днів, та у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. У підписаній анкеті-заяві відповідач просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. удосконалений електронний підпис далі УЕП) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй у банку. З цією метою, клієнт засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем. На підтвердження умов кредитування АТ «Універсал Банк» надало суду копію анкети-заяви відповідача [PERSON] до договору про надання банківських послуг (а. с. 8), витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та витяг з Тарифів за карткою Monobank в АТ «Універсал Банк» (а. с. 9-21), витяг з тарифів за карткою Monobank (а. с. 22-23), паспорт споживчого кредиту (а. с. 24-26), розрахунок заборгованості (а. с. 6-7). З наявної в матеріалах справи виписки про рух коштів по картці від 23 листопада 2023 року по рахунку [NUMBER] за період з 28 липня 2021 року по 01 серпня 2023 року судом встановлено, що відповідач дійсно користувалась кредитними коштами та здійснювала операції, а зі змісту вказаної виписки також вбачається, що кредитний ліміт (станом на 01 серпня 2023 року) 37 354 грн.; заборгованість (станом на 01 серпня 2023 року) 44\~258,90 грн.; баланс на початок періоду 50 000 грн.; баланс на кінець періоду становить - (мінус) 6\~904,90 грн.; сума витрат за період 181\~268,24 грн.; сума зарахувань за період 137\~009,34 грн. Таким чином, відповідач надавала свою згоду із змінами, доповненням до договору про надання банківських послуг від 28 липня 2021 року. Тому, посилання сторони відповідача на недоведеність з боку банку, що саме надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг є складовою вищевказаного договору, що саме їх відповідач мала на увазі підписуючи анкету-заяву, тобто, погодилась з ними, є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію». Пунктами 5.16., 5.23. розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. У разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів. Згідно із наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 28 липня 2021 року станом на 01 серпня 2023 року складає 44\~258,90 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 44 258,90 грн., загального залишку заборгованості за відсотками у розмірі 0,00 грн., заборгованості за пенею у розмірі 0,00 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 0,00 грн. (а. с. 6-7). Відповідно до наявної в матеріалах справи виписки про рух коштів, баланс на кінець періоду складає (мінус) 6\~904,90 грн. Тобто, сама заборгованість складає 44\~258,90 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) - 6 904,90 грн. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Банком було долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank | Universal Bank. До суду позивачем разом з відповіддю на відзив надано банківську виписку про рух коштів по картці [PERSON] від 23 листопада 2023 року по рахунку [NUMBER] за період з 28 липня 2021 року по 01 серпня 2023 року, яка станом на 01 серпня 2023 року підтверджує користування відповідачем кредитними коштами. Також встановлено, що кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення удосконаленого електронного підпису [PERSON] . У підписаній анкеті-заяві (п. 3) відповідач визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Крім того, зі змісту п. 5 анкети-заяви від 28 липня 2021 року встановлено, що [PERSON] погоджується з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є Запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг Monobank з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність. Зі змісту вказаного запевнення судом встановлено, що відповідач підтвердила: отримання примірника договору в мобільному додатку Monobank; ознайомлення та згоду з умовами договору, згідно з яким буде здійснюватись відкриття та обслуговування її рахунків, розміщення нею вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; укладання договору; зобов`язалась виконувати умови договору; що інформація передбачена ч. 2. ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» їй надана шляхом її розміщення у договорі та на офіційному сайті банку. Отже, після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів і повернути кредит. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано фактичне користування кредитними коштами, що слідує з детальної виписки за її картковим рахунком, яка міститься в матеріалах справи, і яка є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18-ц. Судом встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. В свою чергу, поповнення кредитного рахунку, які проводила відповідач, свідчать про те, що відповідач усвідомлювала, що винна банку кошти, які використовувала з кредитного ліміту, а отже повною мірою розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй коштів. Пунктом 5.22 розділу ІІ Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» встановлено, що кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому, банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору. Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими, а тому заборгованість за наданим кредитом, яка станом на 01 серпня 2023 року становить 44 258,90 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позовна заява АТ «Універсал банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved