Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника [PERSON] 20 листопада 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в обґрунтування своїх позовних вимог, що 21 серпня 2017 року уклав з відповідачем шлюб, який було зареєстровано виконкомом Новоекономічної селищної ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 8. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. В позові зазначає, що в зв`язку з тим, що за останній час подружнього життя у них відносини не склалися через різні характери і погляди на спільне життя, тому з липня 2021 року вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне сімейне господарство. Він вважає, що їх шлюб повністю розпався. Відповідач стала підтримувати інші стосунки і завагітніла від іншого чоловіка. Спільне проживання і збереження родини вважає неможливим. 20 листопада 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 21 листопада 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено судове засідання на 18 грудня 2023 року за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21 серпня 2017 року, який було зареєстровано виконкомом Новоекономічної селищної ради Покровського району Донецької області, актовий запис № 8 (а.с.12). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 11), які проживають з позивачем. В зв`язку з тим, що за останній час подружнього життя у сторін відносини не склалися через різні характери і погляди на спільне життя, тому з липня 2021 року вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне сімейне господарство. Позивач вважає, що їх шлюб повністю розпався. Відповідач стала підтримувати інші стосунки і завагітніла від іншого чоловіка. Сім`я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливо, подальше перебування у шлюбі призведе до порушення прав позивача та принципу добровільності шлюбу. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, cуд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Положенням ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не надала суду клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved