Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до якої прохає суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Окрім неї в цей час зареєстровані її донька [PERSON] та внуки: [PERSON] та неповнолітня [PERSON] . Дана квартира належить на праві спільної сумісної власності позивачу, покійному чоловіку позивача [PERSON] та двом їхнім донькам. Старша донька [PERSON] проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] . Під час спільного проживання у них народилося двоє доньок [PERSON] та [PERSON] разом з доньками деякий час проживала з позивачем, тому внуків зареєстрували за вище визначеною адресою. Позивач зазначає, що в серпні 2013 [PERSON] разом з доньками [PERSON] та [PERSON] виїхали в м. Грозний Республіка Чечня, за місцем проживання [PERSON] і з вказано чого часу постійно проживають там. З серпня 2013 року по теперішній час [PERSON] у вказаній вище квартирі не проживає, особистих речей в ній не має. Вона не бере участі у витратах на оплату житлово-комунальних послуг та жодним чином не піклується про утримання житлового приміщення в належному та технічному стані, тому позивач самостійно несе всі витрати на утримання квартири, перешкод в користуванні житловим приміщенням [PERSON] не чинить. Відповідач добровільно визначила собі інше місце проживання і вказаним житловим приміщенням не цікавиться та не користується з вказаного вище періоду. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.12.2023 відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Доник Г.В. в судовому засіданні позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , представник Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомляв суд про причини неявки, ним не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло за реєстровим № 712 квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2021. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2022 спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON] , спадщина на яку видано свідоцтво складається із 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Згідно Довідки від 29.09.2023 № 1328/32, виданої [PERSON] , засвідчує, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 4 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Актом не проживання від 24.09.2023 засвідчено, що за адресою: [ADDRESS] , не проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Виходячи з положень ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, пред`явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту цивільних прав, що в подальшому є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Отже суд вважає, що позивач має право вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він відсутній понад один рік. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач у добровільному порядку не проживає за адресою: [ADDRESS] , не несе жодних витрат по утриманню житла. Таким чином за наявності рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, особа підлягає зняттю з реєстрації місця проживання на підставі Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач з 2013 року не проживає у вказаній квартирі позивача, чим створює перешкоди у володінні та користуванні квартири, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає задоволенню. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved