Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований Верхньострутинською сільською радою Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Після розірвання шлюбу дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з відповідачкою. Свої вимоги мотивує тим, що вони з [PERSON] зареєстрували шлюб 14 лютого 2006 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Шлюб не склався через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, а також через відсутність спільних інтересів. Між ними часто виникали сварки, і як наслідок, вони перестали проживати разом. 24 лютого 2023 року дружина разом з дітьми виїхали до Чеської Республіки. Як йому повідомила, вона не бажає повертатись додому. Оскільки вони тривалий час не живуть разом, не підтримують сімейних відносин, вважає, що примирення між ними неможливе. Переконаний, що шлюб їхній розпався остаточно і носить лише формальний характер. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Вказав, що всі наявні докази ним долучено до матеріалів справи. Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 17), яке вона отримала, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 27). Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань суду не подавала. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 07 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 01 грудня 2023 року позивач подав заяву, в якій позов підтримав, просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка відзиву на позов чи будь-яких заяв, клопотань не подавала. Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. 15 грудня 2023 року постановлено ухвалу про виправлення описки в ухвалі суду від 01.12.2023. Ухвалою суду від 15.12.2023 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають у шлюбі з 14 лютого 2006 року, який зареєстрований Верхньострутинською сільською радою Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 14.02.2006 (а.с. 5). Як вбачається зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.11.2007, серії [NUMBER] від 08.08.2012, у сторін народилися [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 223, та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 217 (а.с. 6, 8). Згідно з даними витягів з Реєстру територіальної громади від 12.09.2023, 04.07.2023, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] , де зареєстровані також сторони по справі (а.с. 7, 9, 12, 14). Як вказав позивач, вони з відповідачкою не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне господарство, остання вказаного не заперечила. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: беручи до уваги позицію позивача, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що шлюб носить формальний характер. [PERSON] не бажає зберігати сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін, суд враховує вимоги ст. 160 СК України, відповідно до якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи те, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , на даний час досягла 16-річного віку та в силу вимог ч. 3 ст. 160 СК України її місце проживання визначається нею самою, в частині вимог позивача про залишення її на проживанні з матір`ю слід відмовити. Щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , то такий досяг 11 років, тому місце його проживання визначається за спільною згодою батьків. Оскільки позивач просить залишити малолітнього сина на проживанні з [PERSON] , а остання заперечень з цього приводу не висловлювала, тому [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з матір`ю, відповідачкою по справі. Таким чином, позов\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити частково. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. 56, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: partial