Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну порядку участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірваний рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука 01 травня 2023 року; рішення набрало законної сили. Дочка проживає разом з матір`ю. [PERSON] позовні вимоги просила встановити способи участі батька у вихованні дочки за її обов`язкової присутності. Ухвалою судді від 04.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 13.10.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 21.11.2023 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. У судовому засіданні позивач пояснила, що між ними з відповідачем постійно виникають суперечки з приводу його участі у спілкуванні з дочкою. Вона вважає, що має бути присутня при його спілкуванні з дочкою, так як не довіряє своєму колишньому чоловіку відповідачу [PERSON] , оскільки він не надає достатньо коштів на утримання доньки, є безвідповідальним та висловлював погрози щодо викрадення дитини. Адвокат Більда В.В. підтримав позицію свого довірителя та просив задовольнити вимоги про можливу участь у вихованні доньки батьком у присутності матері.. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували. [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] створює перешкоди спілкуванню з дочкою, не надає йому можливості спілкуватись з дочкою наодинці. Його цілком влаштовує графік спілкувань з дитиною, складений органом опіки та піклування, однак його колишня дружина, мати доньки, постійно шантажує його зустрічами з дитиною і не надає можливості йому спілкуватись з дитиною наодинці, як зазначено у рішенні органу опіки та піклування. Адвокат Кормушин В.О. підтримав позицію свого довірителя. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Бойченко О.С. про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, просила суд при винесенні рішення врахувати рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.06.2023 року за № 1066 «Про визначення способів участі у виховання та спілкування з малолітньою дочкою [PERSON] », розгляд справи просила проводити без її участі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази, суд установив такі фактичні обставини справи: З 20 червня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження дитини (а.с. 28). Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 травня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9). [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування із заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою. 09.06.2023 року орган опіки та піклування Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області ухвалив рішення № 1066 «Про визначення способів участі у виховання та спілкування з малолітньою дочкою [PERSON] » (а.с. 11), а саме встановив такі способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою: -побачення щосереди з 17:00 год. до 20:00 год. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її перебування/проживання на побачення та поверненням дитини за місцем її проживання/перебування, -побачення щосуботи з 11:00 год. до 18:00 год. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її перебування/проживання на побачення та поверненням дитини за місцем її проживання/перебування, -побачення у святкові дні (Новий рік, Різдво, Великдень, день народження дитини) за попередньою домовленістю між батьками дитини. Позивач стверджує, що [PERSON] має спілкуватися з дочкою лише у її присутності. Враховуючи малолітній вік дитини, сторони не заявляли клопотання про те, що суд вислухав її думку в судовому засіданні. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного: У\~статті 158 СК України\~передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Відповідно до частини першої та другої\~статті 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено\~статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтями\~141,\~150,\~153,\~155 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини). Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція), ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції\~кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції,\~консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків. Відповідач погоджується з визначеними органом опіки та піклування способами участі батька у вихованні дитини, проте вони не повністю влаштовують позивача, із-за чого між сторонами виникають суперечки. Суд враховує,\~що рішення\~органу опіки\~та піклування\~Кременчуцької міської\~ради Кременчуцького\~району Полтавської\~області прийнято.\~У жовтні\~2023\~року дитині\~виповнилося три\~роки.\~У зв`язку\~з цим,\~для впевненості\~та урегулювання\~тривожних емоцій\~матері,\~є необхідність\~у залишенні\~протягом перших\~чотирьох місяців,\~визначеного органом\~опіки та\~піклування,\~графіку спілкування батька\~з дитиною\~за участі\~матері дитини,\~або в\~присутності родичів\~з боку\~матері.\~У подальшому побачення батька з малолітньою дочкою [PERSON] , мають відбуватися за аналогічним графіком без присутності матері чи родичів з боку матері. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп. На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: partial