Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму ремонту павільйону очікування громадського транспорту на території [ADDRESS] в сумі 11325, 26 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 28 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просить в задоволенні позову відмовити, так як його цивільно-правова відповідальність була застрахована СК «Еталон» і саме страховик повинен в даному випадку нести відповідальність за шкоду, заподіяну позивачу. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. (ст.ст.12,81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4ст.263 ЦПК України). Судом встановлено, що 28.10.2021 року о 01 год. 00 хв. у м.Львові по вул. Панаса Мирного, 37, водій [PERSON] керуючи автомобілем Fiat Doblo д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, виїжджаючи з прилеглою території на проїзну частину вул.. Панаса Мирного не надав дорогу автомобілю Mercedes Benz S63AMG д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався по проїзній частині, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3Б, 10.1, 10.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП. Вина [PERSON] встановлена постановою Франківського районного суду м.Львова від 12.09.2022 року. 28.10.2021 року комісійно здійснено огляд зупинки громадського транспорту на вул.П.Мирного,37 у м.Львові та встановлено що внаслідок ДТП пошкоджено скляні стінки павільйону, лавку, металоконструції (каркас павільйону). На ремонт вищевказаного павільйону позивачем витрачено 11325,26 грн., що підтверджується довідкою про вартість будівельних робіт та витрат за грудень 2021 року, платіжним дорученням №1414 від 28 грудня 2021 року. Судом встановлено, що на момент ДТП автомобіль Fiat д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР1540999, що виданий страховою компанією «Еталон». Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з Постанови ВП ВС від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15 відшкодування шкоди особою, відповідальність якоі? застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правовоі? відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом Украі?ни «Про обов`язкове страхування цивільно-правовоі? відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданоі? шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежении? різницею між фактичним розміром завданоі? шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, якии? уклав відповіднии? договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правовоі? відповідальності (стаття 3 Закону Украі?ни «Про обов`язкове страхування цивільно-правовоі? відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правовоі? відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, якии? завдав шкоди. А тому страховик, якии? виплатив страхове відшкодування за договором маи?нового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК Украі?ни та 27 Закону Украі?ни «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналогічна правова позиція викладена в постановиі Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі №147/66/17. Підсумовуючи наведене, при розгляді даної справи судом не встановлено порушення, невизнання чи оспорення відповідачем прав позивача. Доводи позивача не підтверджені об`єктивними доказами. Суд наголошує, що в даному випадку саме страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку позивача, якии? завдав шкоди, а відтак відповідати за позовними вимогами має ПАТ СК «Еталон», позов до якого не заявлено. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 757/39693/20, від 02 лютого 2022 року у справі № 462/4724/20. За наведеними процесуальними нормами суд позбавлений можливості за власної ініціативи замінити/залучити співвідповідача. Утім позивачем не пред`явлено вимогу до належного відповідача та не заявлено відповідного клопотання про таке залучення. При цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). У порядку ст.141ЦПК України судові витрати, у сумі 2684 грн судового збору, слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed