Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, головний державний виконавець Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області (м. Краматорськ) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касяненко Кирило Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якого просив визнати виконавчий напис № 50091 від 24.05.2021, що вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, ним звернено стягнення з Позивача, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» ЄДРПОУ 39952398 заборгованість за кредитним договором 413592 від 22 березня 2018 р., в сумі 39 573,60 грн., в тому числі: 1 400,00 (одна тисяча чотириста гривень) - простроченої заборгованості; 37 373,60 (тридцять сім тисяч триста сімдесят три гривні, 60 коп.) - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 800 (вісімсот гривень) - плата за вчинення нотаріусом виконавчого напису. Стягнути з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» ЄДРПОУ 39952398, адреса місцезнаходження: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48 на користь позивача, [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації та проживання [ADDRESS] , судові витрати у розмірі 1 610,4 грн. (одна тисяча шістсот десять гривень, 40 коп.), з яких 1 073, 60 грн. - судовий збір за подання позову та 536,80 грн. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову. В обґрунтування позову позивач в своїй позовній заяві звернув увагу на те, що як у самому виконавчому написі, який оскаржується так і у всіх документах виконавчого провадження, в його прізвищі допущена помилка, замість прізвища « [PERSON] » вказано « [PERSON] » при тому, що інші реквізити виконавчого напису зазначені вірно та дозволяють однозначно ідентифікувати саме позивача, [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, РНОКПП: [NUMBER] , як боржника за виконавчим написом від 24.05.2021 року №50091 та у виконавчому провадження №658498881. Також державним виконавцем винесено Постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника від 30.05.2023 р. у виконавчому провадженні №65849881, в якій його прізвище вказано вірно « [PERSON] », тобто як сам спірний виконавчий напис, так і виконавче провадження стосується саме позивача, [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим він подає даний позов д суду. Зазначив, що вказаним написом від 24.05.2021 року звернено стягнення з нього [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за кредитним договором 413592 від 22 березня 2018 року в сумі 39573,60 грн. Вказав, що нотаріусом не дотримані вимоги зазначені в п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджений постановою КМ України від 29 червня 1999 р. №1172 та не дотримані вимоги ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» . Позивач вважає, що вчинений щодо нього виконавчий напис №50091 від 24.05.2021 р. слід визнати таким, що не підлягає виконанню, так як при його вчиненні приватним нотаріусом було допущено численні грубі порушення діючого законодавства, а саме: порушено вимогу щодо надання нотаріально посвідченого кредитного договору; недотримано порядок та умови вчинення виконавчого напису щодо поданих стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника; документи, що нібито були надані для виконання виконавчого напису, - не свідчать про безспірність суми заборгованості; докази видачі позивачу кредиту - відсутні, адже будь яких кредитних коштів позивач не отримував; про наявність нібито заборгованості стягувач, ТОВ «Веллфін» позивача не повідомляв. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 липня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.. Ухвалою судді від 31 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість представником позивача подано заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача. Представник відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надійшло у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Треті особи: приватний нотаріус\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.,\~головний державний\~виконавець Донецького\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Донецькому\~районі Донецької\~області (м.\~Краматорськ)\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків)\~Касяненко К.О.у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань до суду не надійшло. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, за реєстровим № 50091 було вчинено виконавчий напис, про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , ЄДРПОУ: [NUMBER] , місце народження м. Донецьк, який є боржником за Кредитним договором 413592 від 22 березня 2018 року укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість за кредитним договором 413592 від 22 березня 2018 року. Строк платежу за кредитним договором 413592 від 22 березня 2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 22 березня 2018 року по 01 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 38773,60 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1400,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом становить 37373,60 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 800,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума , що підлягає стягненню 39573,60 грн. 22.06.2021 року постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) Юсупової Олени Владиславівни відкрито виконавче провадження №65849881 з примусового виконання виконавчого напису №50091, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість в розмірі 39573,60 грн. 21.02.2022 року постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) Юсупової Олени Владиславівни передано виконавче провадження 65849881. 17.07.2022 року постановою головного державного\~виконавця Донецького\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Донецькому\~районі Донецької\~області (м.\~Краматорськ)\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків)\~Касяненко Кирила\~Олександровичаприйнято виконавче провадження №65849881 з примусового виконання виконавчого напису №50091, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість в розмірі39573,60 грн. 25 листопада 2022 року головним державним виконавцем Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області (м. Краматорськ) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касяненко Кирилом Олександровичем у виконавчому провадженні №65849881 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. 30.05.2023 Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.11.2022 року скасована Постановою головного державного виконавця Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області (м. Краматорськ) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касяненко Кирила Олександровича. 30.05.2023 року головними державним виконавцем Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області (м. Краматорськ) Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Касяненко Кирилом Олександровичем постановлено Постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника, якою визначено для боржника поточний рахунок для здійснення видаткових операцій в розмірі 2-х розмірів мінімальної заробітної плати протягом місяця. . Згідно зі ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 137/1666/16-ц міститься правовий висновок про те, що: «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами додаються: оригінал нотаріально\~посвідченої угоди; документ, що встановлює прострочення виконання. Відповідно до\~п.2\~Переліку для\~одержання виконавчого\~напису з\~підстав,\~що випливають\~з розрахункових\~і кредитних\~відносин подаються: оригінал документа, по якому провадиться стягнення ; засвідчена стягувачем виписка з особового рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів. Відповідно до правил статті 78\~ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 81, 82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами. За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, заперечення відповідача щодо укладання кредитного договору, наявність спору щодо кредитного договору та заборгованості по ньому, суд вважає, що виконавчий напис від 24 травня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 50091, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною про стягнення з Славатінського (згідно виконавчого напису та документів виконавчого провадження Славатинського) на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в сумі 39573 грн. 60 коп., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн. за звернення до суду з позовною заявою та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536,80 грн., що документально підтверджено . На підставі положень ст. 141\~ЦПК України суд вважає за необхідне в зв`язку із задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1610,40 грн.

Outcome: approved