Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Сурсько-Литовської територіальної громади, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко Вікторія Аркадіївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 09.04.2004 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого, належну йому земельну ділянку, розташовану на території Сурсько-Литовської територіальної громади, заповів позивачу. На початку 2023 року [PERSON] випадково дізнався про смерть спадкодавця, який помер [INFO] в Німеччині. 11.07.2023 року на свій запит позивач отримав свідоцтво про смерть [PERSON] . Після цього, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2023 року, оскільки пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищенаведеного, позивач звернувся до суду і просить визначити додатковий строк терміном у три місяці для прийняття спадщини. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2023 року задоволено клопотання про заміну відповідача. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися, від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі. Відповідач та третя особа, неодноразово повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у судові засідання не з`являлися. Із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, відзив на позов не надали. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідно до копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за №1931 від 09.04.2004 року, [PERSON] на випадок його смерті заповідає [PERSON] , належну йому на праві власності земельну ділянку площею 5,090 гектарів, розташовану на території Сурсько Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 020824, виданого Дніпропетровською районною державною адміністрацією 27.10.2003 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть реєстраційний номер [NUMBER] , ЗАГС міста [PERSON] помер [INFO] (26.08.2023 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу засвідчено справжність підпису перекладача Устінової Т.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1189) Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, виданої приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Руденко В.А., [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. ч. 1, 5\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 1269 ЦК України,спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~ст. 1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 133/1880/18 (провадження № 61-12000св19) від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19). В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач вказує на те, що про існування заповіту та смерть спадкодавця не знав. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованими та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved