Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що є незаміжньою, своїх дітей не має, та є кандидатом в усиновлювачі. Стан її зодоров`я задовільний. Має власне житло, роботу та є матеріально забезпеченою особою. Дитина, яку хоче усиновити заявник, має правові підстави на усиновлення, перебуває на обліку дітей, які можуть бути усиновлені, є здоровою та не має жодних медичних діагнозів. Біологічна мати дитини на підставі рішення суду позбавлена батьківських прав. Батько дитини в свідоцтві про народження записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. На даний час малолітня [PERSON] проживає та виховується у дитячому будинку сімейного типу, створеного на базі сім`ї. Заявник має можливості, та бажає створити для дитини усі необхідні умови для повного гармонійного розвитку. Під час знайомства з малолітньою [PERSON] , остання не запречувала щодо її усиновлення заявником, про що надала письмову згоду. Саме з вказаних підстав, та виключно в інтересах дитини заявник звернулась до суду та просить суд ухвалити рішення, яким оголосити її усиновлювачем малолітньої [PERSON] , при цьому внести зміни до актового запису про її народження. В графі батько дитини зазначити [PERSON] , в графі мати, вказати прізвище, ім`я та по батькові заявника, змінити місце народження, прізвище та ім`я. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 04 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та надано заінтересованим особам термін на подання відзиву до суду. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала, просила їх задоволити. Представники заінтересованих осіб не заперечували проти задоволення заяви, вважали, що усиновлення малолітньої [PERSON] , відповідає інтересам дитини. Заслухавши присутніх сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази , які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті , суд дійшов до висновку , що заява про усиновленя дитини підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статею 207 СК України визначено, що усиновлення є прийняття усиновлювачем у свою сім"ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно зі статтею 6 Сімейного Кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Крім того, відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 211 СК України - усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є громадянкою України, має вік 35 років. Дане підтверджено ID паспортом громадянки України № [NUMBER] , виданого 06 вересня 2018 року, орган що видав 3215 (а.с.8). Зі слів, є незаміжньою, своїх дітей не має. Відповідно до витягу з реєстру Ірпінської територіальної громади № 2023/004812179 від 28.06.2023 року, має зареєстроване місце проживання за адресою : [ADDRESS] ( а.с.9). За зареєстрованим місцем проживання, проживає в частині будинку, який відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 1-119 від 20.01.2009 та договору дарування № 1-2133 від 08.12.2010 року належить матері заявника [PERSON] . Дане підтверджено зазначеними документами та витягами про реєстрацію права вланості, реєстраційний № 21571784, номери витягів 22120931 від 11.03.2009 та 28683443 від 16.01.2011 (а.с.33-35). Помешкання де проживає заявник, являє собою двоповерховий будинок, загальною площею 100 кв.м., який складається з 3-х кімнат. В будинку зроблений сучасний ремонт , облаштовано сучасними меблями та побутовою технікою. Для дитини є окрема кімната, облаштована всіма необхідними меблями. Дане підтверджено актом обстеження умов проживання від 10.07.2023 року, складеного начальником та головним спеціалістом відділу усиновлення та сімейних форм виховання (а.с.15). Також заявник має у приватній власності квартиру загальною площею 43,4 кв.м., за адресою : [ADDRESS] , на яку набула права власності на підставі договору дарування від 30.07.2018 року (а.с.30). Згідно висновку № 1800/01-14 від 26.09.2023 року служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, заявник [PERSON] поставлена на облік усиновлювачів за № 1030/102/2023 від 26.09.2023 року (а.с.17). Заявник матеріально забезпечена, є фізичною особою-підприємцем, її дохід за період три квартали 2023 року, відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 26.10.2023 року, складає 581879,32 грн. (а.с.13,14). Стан її здоров`я задовільний. На момент огляду, 03.07.2023 року за станом здоров`я протипоказів до усиновлення дитини не має. Є психічно здоровою, спадковими хронічними захворюваннями не страждає, алкогольної і наркотичної залежності не має.Дане підтверджено висновком про стан здоров`я, виданим КНП Ірпінським міським центром первинної медико-санітарної допомоги Ірпінської міської ради Київської області (а.с.11). Станом на 23.11.2023 року, заявник [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, про що свідчать Витяги з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР- 001796667, виданий департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (а.с.12). Заявник звернулась до служби у справах дітей Кам`янської міської ради Черкаської області, і була направлена для знайомства та встановлення контакту з малолітньою [PERSON] , [INFO] , з якою встановила контакт і виявила бажання її усиновити. Бажання бути усиновленою, заявником по справі, виявила також і малолітня [PERSON] , про що свідчить власноруч написана нею заява у присутності начальника служби у справах дітей Коновалової І.В. від 20.11.2023 року (а.с.28). Малолітня [PERSON] , має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Виховується в дитячому будинку сімейного типу створеного на базі сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Має правові підстави на усиновлення, оскільки перебуває на обліку дітей, які можуть бути усиновлені в службі у справах дітей виконавчого комітету Кам`янської ради. Мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав відповідно до рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 10.08.2021 року (справа № 696/214/21) (а.с.23,24). Згідно висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 2970/02-11 від 22.11.2023 року про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , вбачається, що усиновлення [PERSON] є доцільним і відповідає найвищим інтересам дитини (а.с. 12). Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Як передбачено ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 230 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. Дата народження дитини може бути змінена не більш як на шість місяців. У рішенні про усиновлення суд змінює відомості про місце народження та дату народження дитини, якщо це відповідає її інтересам. Згідно ст. 231 СК України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 233 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. В ході судового розгляду заявник належними та допустимими доказами довела, що вона може бути усиновлювачем малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Вона відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможня виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. Батько дитини відсутній. Мати дитини позбавлена відносно неї батьківських прав Дитина дала згоду на усиновлення, а також на зміну її імені . Заявник обізнана про стан здоров`я дитини. За наведених вище обставин, відсутність встановлених обставин щодо бажання родичів дитини бути її усиновлювачами, беручи до уваги надані заявником пояснення, зважаючи на позицію заінтересованих осіб щодо доцільності усиновлення дитини, врахувавши обставини передбачені ст. 224 СК України суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам малолітньої дитини, а тому заява [PERSON] , про усиновлення малолітньої дитини - [PERSON] , в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Також суд вважає можливим у відповідності до ст. ст. 229,230, 231 СК України, ч. 3 ст. 314 ЦПК України задовольнити прохання заявника записати її матір`ю дитини та змінити дитині прізвище ім`я та по батькові, а також місце її народження, що є підставою для внесення змін в книгу записів актів про народження. У порядку ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved