Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

13.04.2023 року представник Позивача звернулася до суду із вказаним позовом, в подальшому збільшивши свої позовні вимоги, просила: стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] (страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 600 (п`ятнадцять тисяч шістсот) 00 копійок; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2 679 гривень 78копійок, три відсотки річних у розмірі 161 гривня 56 копійок, інфляційні втрати у розмірі 235 гривень 03 копійки, а всього разом -3 076 гривень 37 копійок; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] , який є законним представником малолітнього [PERSON] страхове відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та моральної шкоди у загальному розмірі 249 600 гривень 00 копійок; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] , який є законним представником малолітнього [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 42 876 гривень 49 копійок, три відсотки річних у розмірі 2 584 гривні 90 копійок, інфляційні втрати у розмірі 3 760 гривень 49 копійок, а всього разом -49 221 гривня 88копійок; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] , який є законним представником малолітньої [PERSON] страхове відшкодування у зв`язку із втратою годувальника та моральної шкоди у загальному розмірі 249 600 гривень 00 копійок; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] , який є законним представником малолітньої [PERSON] пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 42 876 гривень 49 копійок, три відсотки річних у розмірі 2 584 гривні 90 копійок, інфляційні втрати у розмірі 3 760 гривень 49 копійок, а всього разом -49 221 гривня 88 копійок; стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень 00 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08липня 2022 року близько 18 год 27 хв., на 206 км а/д «Виступовичі - Житомир -М.Подільський», поблизу с. Рея, Бердичівського району, водій автомобіля "Mitsubishi Pajero", р/н [NUMBER] (номерні знаки Республіки Молдова), [PERSON] , рухаючись в крайній правій смузі руху в напряму м. Житомира з м. Бердичів, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулось перекидання його авто. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди. 08 липня 2022 року за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди ГУНП у Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022060480000425 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Mitsubishi Pajero", р/н [NUMBER] (номерні знаки Республіки Молдова), на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою за Міжнародним страховим сертифікатом "Зелена картка"MD/03/CL № [NUMBER] . 23.09.2022 року на адресу МТСНУ надіслано заяву про виплату страхового відшкодування та долучено всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону, на загальну суму у розмірі 468 000. 00 грн. Листом від 28.12.2022 відповідачем повідомлено про прийняте рішення у страховій справі, відповідно до якого розгляд страхової справи призупинено до отримання МТСБУ відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом вказаної ДТП. 28.12.2022 року на адресу МТСБУ надіслано заяву про долучення додаткових документів і уточнення виплати страхового відшкодування на загальну суму у розмірі 514 000,00 грн. На адресу МТСБУ були надіслані заява про долучання документів, a саме: витягу з ЄДРДР, копії посвідків на постійне проживання та РНОКПП [PERSON] , адвокатський запит із проханням надати інформацію, яка міститься у МТСБУ щодо наявності чинного на дату ДТП сертифіката «Зелена картка» у водія Mitsubishi Pajero д.н.з. [NUMBER] . 22.03.2023 у відповідь на адвокатський запит МТСБУ надало копію Міжнародного страхового сертифіката «Зелена картка». Таким чином, рішення МТСБУ про зупинення строків розгляду справи про виплату страхового відшкодування через відсутність постанови слідчого/вироку суду є необґрунтованим та таким, що порушує право потерпілих на отримання страхового відшкодування. На підставі викладеного, представник позивача змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.04.2023 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.08.2023 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. 19.12.2023 року через канцелярію суду подали заяви, в яких просили задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 19.12.2023 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022060480000425 від 09.07.2022 року вбачається, що 08.07.2022 року близько 18 год 27 хв., на 211 км а/д «Виступовичі- Житомир - М.Подільський». поблизу с. Осиково Бердичівського району, водій автомобіля "Mitsubishi Pajero". д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись в крайній правій смузі руху в напряму м. Житомира в результаті розриву заднього правого колеса керованого ним автомобіля допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулось його перекидання його авто. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула па місці пригоди (а.с.31). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.07.2022 року, актовий запис № 13749 (а.с. 11). 23.09.2022 року на адресу МТСБУ надіслано заяву про виплату страхового відшкодування та долучено всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону, на загальну суму у розмірі 468 000, 00 грн, з яких: для сина загибл ої [PERSON] : 234 000,00 грн - відшкодування витрат на утримання; для доньки загиблої [PERSON] : 234 000,00 грн - відшкодування витрат на утримання (а.с. 9-10). Листом від 28 грудня 2022 року відповідачем повідомлено про прийняте рішення у страховій справі, відповідно до якого рішення щодо виплати страхового відшкодування буде прийнято після отримання МТСБУ відповідного рішення щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом вказаної ДТП, тим самим призупинивши строк розгляду справи. (а.с. 23) 28 грудня 2022 року на адресу МТСБУ надіслано заяву про долучення додаткових документів і уточнення виплати страхового відшкодування на загальну суму у розмірі 514 000,00 грн, з яких: для чоловіка загиблої [PERSON] : 15 600,00 грн - відшкодування моральної шкоди; для сина загиблої [PERSON] : 234 000,00 грн - відшкодування витрат на утримання;15 600, 00 грн - відшкодування моральної шкоди; для доньки загиблої [PERSON] : 234 000,00 грн - відшкодування витрат на утримання; 15 600,00 грн - відшкодування моральної шкоди (а.с. 24-25). 23 січня 2023 року на адресу МТСБУ була надіслана заява про долучення документів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022060480000425 (а.с. 30-31). 13 лютого 2023 року та 03 березня 2023 року на адресу МТСБУ були надіслані заяви про долучення документів, а саме: копії посвідки на постійне проживання та РНОКПП [PERSON] , копії витягів про реєстрацію територіальної громади [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.32-33, 34-37) 14 березня 2023 року на адресу МТСБУ було надіслано адвокатський запит із проханням надати інформацію, яка міститься у МТСБУ, щодо наявності чинного на дату ДТП (08 липня 2022 року) сертифіката «Зелена картка» у водія автомобіля "Mitsubishi Pajero", р/н [NUMBER] (номерні знаки Республіки Молдова).(а.с. 38) 22 березня 2023 року у відповідь на адвокатський запит МТСБУ надало копію Міжнародного страхового сертифіката "Зелена картка" MD/03/CL №03251754, за яким був застрахований автомобіль "Mitsubishi Pajero", р/н [NUMBER] (номерні знаки Республіки Молдова) станом на дату ДТП 08 липня 2022 року. (а.с. 39) Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Mitsubishi Pajero". д.н.з. [NUMBER] . па момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахованою за Міжнародним Страховим сертифікатом "Зелена картка" MD/03/CL №03251754 (а.с.40). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із п. 8 ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За приписами ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Як і будь-яке зобов`язання, страхове зобов`язання може виникати з договору або з інших підстав, які передбачені законом. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1961-IV), за приписами статті 3 якого метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (статті 9, 22 - 31, 35, 36 Закону України № 1961-IV). З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно з ч.2 ст. 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові), або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно з ст. 990 ЦК України та ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За змістом Закону (ст.ст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до частин 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України: «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Верховний Суд України 03.12.2014 року при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Відповідно до приписів статті 1193 Цивільного кодексу України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18). Згодом ця позиція була підтверджена Постановою Верховного суду від 26 квітня 2022 року у справі № 184/1461/20-ц (провадження № 61-14226св21, у якій йдеться про те, що особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим мають однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Крім цього, відповідно до ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2011 року у справі №6- 208св10 під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Порушення кримінальної справи органами досудового слідства не є підставою для зупинення провадження у справі. Позиція Київського апеляційного суду, викладена у постанові по справі №753/9819/21 від 15 червня 2022 року вказує на те, у позивача наявне право на отримання страхового відшкодування, оскільки встановлення вини у даному випадку не мало значення для здійснення виплати. Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми. Згідно з п.35.1. ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. (п. 22.1 ст. 22 цього ж Закону). Відповідно до п. 41.2 ст. 41 Закон №1961-ІV МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; б) власниками транспортних засобів, якщо такі власники надали відповідним уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ, та за умови, що такий страховик не відшкодував шкоду; в) транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". Згідно ч. 2 ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Згідно ч. 3 ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно ч.5 ст. 27 Закону відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Частиною 36.1 статті 36 Закону передбачено, що страховик,

Outcome: approved