Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, який зареєстрований 29 серпня 2016 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, за актовим записом №33, після розірвання шлюбу залишити її прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 серпня 2016 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає і буде проживати разом з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого в сім`ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. На даний час вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, шлюб фактично припинив існування, примирення неможливе, тому збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2023 року позовна заява була залишена без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, про що подала до суду заяву. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 серпня 2016 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, за актовим записом №33. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 29.08.2016 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 22.02.2017 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області) За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до статті 3\~СК України\~сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені, тобто сім`я існує формально і фактично розпалась, що суперечить інтересам сторін. Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства і інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивачки після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити « [PERSON] ». На підставі викладеного і

Outcome: approved