Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

10.11.2023 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24.11.2012 виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис №5. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що ще з самого початку їхніх шлюбних відносин вони не можуть порозумітися в силу занадто різних рис характеру, притаманних кожному з них. Між сторонами виникають постійні сварки, вони не можуть знайти спільної мови якого б питання життя сім`ї це не стосувалося. Крім цього, все це негативно впливає на виховання та розвиток їхніх дітей, що ще більше загострює відносини із відповідачем. Дружина наприкінці 2022 виїхала до Республіки Польща, влаштувала там своє особисте сімейне життя з іншим чоловіком. Ні ним, ні життям дітей не цікавиться, матеріально не підтримує. Все вищевикладене призвело до неможливості спільного проживання, а подальше їхнє життя як подружжя та збереження шлюбу суперечить як його інтересам, інтересам їхніх дітей, так і інтересам сім`ї в цілому. Спільно господарство вони з [PERSON] не ведуть, проживають окремо. Отже, сім`я розпалась остаточно і зберегти її вже неможливо. Спроби налагодити стосунки результатів не дали. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 13.11.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з позовної заяви, сторони між собою уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , шлюб зареєстровано 24.11.2012 виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис №5 (а.с. 5). Від вказаного шлюбу у сторін\~народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, позивач з відповідачем на даний час проживають окремо. Слід зазначити, що позивачем вказано у позові, що спроби налагодити шлюбні відносини, позитивних результатів не дали та навпаки позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відновлювати сімейні стосунки із відповідачкою він не бажає та дійшов виваженого висновку, що це зробити неможливо. Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення дієвих заходів спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намірів зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим надалі зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому він повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved