Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Барського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Жмеринському районі\~Вінницької області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ) про зняття арешту з майна. У позовній заяві вказала, що 13.09.2007 вона за договором купівлі-продажу придбала нерухоме майно цегляний гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Продавцем гаража був [PERSON] . У червні 2023 року позивач вирішила продати гараж. Під час оформлення документів державний нотаріус повідомив, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис за № 6097159 від 26.11.2007 про накладення арешту на зазначений вище гараж (власник [PERSON] ). Згідно з даними запису, арешт накладено на підставі обтяження Відділу державної виконавчої служби б/н від 26.11.2007, тобто після укладення договору купівлі-продажу. [PERSON] одразу ж звернулася до Барського відділу державної виконавчої служби, де отримала довідку про те, що у відділі відсутні будь-які документи стосовно звернення стягнення на гараж [ADDRESS] ; згідно з даними пошукової системи Автоматизованої системи виконавчих проваджень (у тому числі у розділі «Електронний архів»), відсутні записи щодо звернення стягнення на зазначене майно. Вважає, що на даний час на належне їй майно безпідставно накладено арешт, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю. На підставі викладеного, позивач просила суд зобов`язати Барський відділ державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області зняти арешт з гаража, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача, - Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Барської державної нотаріальної контори Вінницької області, у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача та третіх осіб, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами, а неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, ураховуючи заяви представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до даних копії договору купівлі-продажу, який зареєстрований у реєстрі за № 1372 від 13.09.2007, [PERSON] купила у [PERSON] цегляний гараж, площею 28,7\~кв.м., що розташований по [ADDRESS] . Відомості про договір купівлі-продажу внесено до Державного реєстру правочинів, що підтверджується даними відповідного витягу № 4602332 від 13.09.2007. Згідно з даними витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, наказом Відділу містобудування та архітектури Барської міської ради № 14-5-36 від 02.05.2023 присвоєно адресу гаражу № [NUMBER] , що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до даних копії довідки про технічну характеристику КП "Барське бюро технічної інвентаризації" № 180 від 03.05.2023, складено технічну характеристику гаража № [NUMBER] , що розташований по [ADDRESS] , згідно з якою гараж літера "А" має загальну площу 28,7 кв.м., підвал літера "А1", рік побудови 1983. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи обтяження відсутні. Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.06.2023 № 336532380, на гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , власником якого зазначений [PERSON] , накладено обтяження. Тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 6097159; зареєстровано: 26.11.2007, 12:30:43 за № 6097159 реєстратором: Барська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: не вказана, б/н, Відділ державної виконавчої служби; об`єкт обтяження: гараж, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2132331VINNITSA13, архівна дата 15.11.2000, дата виникнення 06.01.2000, № реєстра 1, внутр. № 3001Е0302CF12F2E6041. Відповідно до даних копії довідки Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 9103\~від 26.06.2023,\~станом на\~26.06.2023\~у відділі\~на примусовому\~виконанні відсутні\~будь-які\~виконавчі документи\~про стягнення\~боргів,\~адміністративних штрафів\~та інших\~майнових чи\~немайнових зобов`язань\~стосовно [PERSON] . У відділі відсутні будь-які документи стосовно звернення стягнення на гараж [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Згідно з даними пошукової системи Автоматизованої системи виконавчих проваджень (у тому числі у розділі «Електронний архів»), відсутні записи щодо звернення стягнення на зазначене майно. Крім того, станом на 26.06.2023 у відділі відсутні будь-які виконавчі документи стосовно стягнення з [PERSON] . У заяві про розгляд справи без участі сторони від 11.12.2023, представник відповідача зазначив, що обтяження за реєстраційним номером 5461077 є архівним записом, та у додаткових даних цієї ж заборони зазначені: архівний номер, архівна дата, а також дата виникнення: 06.01.2000. У результаті сформованої деталізованої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна стосовно власника [PERSON] , відображено інформацію про зміни, та встановлено, що 26.01.2008 Державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона на нерухоме майно на підставі документу Барського районного суду (виконавчий відділ) від 06.01.2000. Ймовірно, у результаті впровадження та вдосконалення реєстрів вносилися відповідні реєстраційні зміни. Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень почав працювати у 2003 році. У 2016 році запрацювала нова система обліку виконавчих проваджень Автоматизована система виконавчих проваджень. Згідно з даними пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, у тому числі у розділі «Електронний архів» та «Спецрозділ» (містить архівні провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень) станом на 11.12.2023 відсутні записи про будь-які виконавчі провадження стосовно боржника [PERSON] , а також стосовно [PERSON] . Станом на 11.12.2023 у Барському відділі державної виконавчої служби відсутні будь-які виконавчі документи щодо звернення стягнення (арешт) на гараж [ADDRESS] . Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~п.\~3,\~4\~ч.\~2\~ст.\~16\~ЦК України,\~способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути: припинення\~дії,\~яка порушує\~право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Відповідно до п. 33 вказаної Постанови позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна право має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 282/20595, наявність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна є підставою для відмови у державній реєстрації прав, пов`язаних з відчуженням вказаного майна, а обов`язковою умовою вчинення нотаріальної дії щодо відчуження нерухомого майна є відсутність заборони на його відчуження. Відтак, через наявність запису про обтяження (арешту) гаража, який належить [PERSON] на праві власності, вона обмежена у здійсненні свого права на розпорядження власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна. Позивач має намір розпорядитися вказаним майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Відтак, арешт накладений на майно порушує права позивача. З урахуванням встановлених обставин та викладених вище норм матеріального права, суд вважає належним способом захисту порушених прав [PERSON] скасування арешту, про що просив позивач. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином з Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) слід стягнути 1073,60 грн витрат на сплату судового збору, які є документально підтвердженими. На підставі викладеного та ст. 16, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved