Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] станом на 25.02.2000 року на території України за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що 15.12.1999 року, вона та, [PERSON] , уклали шлюб, в якому [INFO] народилася дочка [PERSON] . До реєстрації шлюбу вона весь час проживала у своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після народження дитини їхнє спільне життя не склалося, оскільки вона бажала постійно проживати на території України, а її чоловік бажав, щоб вона постійно проживала на території російської федерації, у зв`язку з чим в березні 2000 року вона разом з донькою переїхала на постійне місце проживання до України в м. Львів до своєї матері, де проживала до 15.03.2004 року. На даний час вона постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України її донька [PERSON] не може отримати посвідчення особи на повернення в Україну, оскільки відсутній встановлений факт постійного місця проживання заявниці на момент народження доньки, тобто [INFO] . Зазначає також, що свій паспорт громадянки України вона змінила на ID- картку, яка не містить всіх даних про постійне місце проживання в минулому. Посилаючись на викладене, заявниця просить суд встановити факт її постійного проживання на території України за адресою: [ADDRESS] , станом на 25.02.2000 року. Ухвалою суду від 14.09.2023 року відкрито провадження по цивільній справі окремого провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.10.2023 року о 11 год. 00 хв.. Ухвалою суду від 17.10.2023 року замінено первісну заінтересовану особу Звенигородський відділ Управління Державної міграційної служби України на належну заінтересовану особу Катеринопільський сектор Управління Державної міграційної служби у Черкаській області (місцезнаходження: вул. Семена Гризла, 12, смт Катеринопіль, Звенигородський район, Черкаська область, 20501). Відкладено судове засідання на 08.11.2023 року на 12 год. 00 хв.. В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Терещенко Р.В. підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Заінтересована особа - Катеринопільський сектор Управління Державної міграційної служби у Черкаській області про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв щодо предмету спору суду не надала, представника в судове засідання не направила. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.08.2021 року [PERSON] народилася [INFO] , її батько [PERSON] , а мати [PERSON] . Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.08.2021 року, виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) встановлено, що 10.10.1987 року [PERSON] та [PERSON] одружилися та після реєстрації шлюбу присвоєно спільне прізвище [PERSON] . Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 03.07.1996 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 04.06.1996 року розірвали шлюб, про зроблено актовий запис № 337. Із копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER] від 15.12.1999 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 10.03.2000 року вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , її батько [PERSON] , а мати [PERSON] . Згідно копії диплома серія [NUMBER] від 28.02.1995 року [PERSON] закінчила Дрогобицький державний педагогічний інститут ім. І. Франка за спеціальністю «Російська мова та література». Згідно листа Консульства України в місті Анталія [PERSON] відмовлено в оформленні посвідчення особи на повернення в Україну у зв`язку з відсутністю встановленого факту постійного місця проживання її матері, громадянки України [PERSON] , на момент її народження, [INFO] , на території України, оскільки не вбачається можливим встановити факт належності [PERSON] до громадянства України відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про громадянство України". Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] разом з донькою [PERSON] на початку весни 2000 року приїхала до своєї мами у м. Львів та постійно проживала з нею, поки мати не продала квартиру. Приписами ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилом ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у сукупності, з урахуванням показів свідків, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] , оскільки заявниця довела, що станом на 25.02.2000 рік вона фактично проживала на території України у [ADDRESS] .

Outcome: approved