Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Білецької сільської ради про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] в Швеції, про що свідчить витяг з реєстру (номер справи 18 69637167), виданий 28 листопада 2022 року. Факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] , підтверджується виданим повторно 25 червня 2010 року свідоцтвом про народження на серії [NUMBER] , де батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . 22 жовтня 2020 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 22 жовтня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Після смерті батька відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить житловий будинок, розташований на території Білецької сільської територіальної громади за адресою: [ADDRESS] . Позивачка вказує, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України є, вона, його донька - [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не звернулась із заявою про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] працював водієм за кордоном в Республіці Польщі, помер він у Швеції. На час смерті [PERSON] , позивачка перебувала у декретній відпусті по догляду за дитиною - [PERSON] ( [INFO] ), якій в той момент було лише 7 місяців. Дитина потребувала постійного догляду, тому вона не змогла одразу виїхати за кордон, щоб оформити усі необхідні документи про смерть батька [PERSON] . Крім того, значних зусиль і часу позивачка доклала щоб перевезти тіло батька в Україну, оскільки [PERSON] помер у Швеції, а представники польської фірми ніяк не сприяли тому, щоб допомогти із перевезенням тіла та оформленням документів, а лише по телефону надавали мінімум інформації. 31 жовтня 2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу з приводу оформлення спадкових прав на спадщину за після смерті [PERSON] . Однак в нотаріальному оформленні права власності на спадкове майно [PERSON] було відмовлено у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. Нотаріус роз`яснила позивачці, що після смерті [PERSON] , заяву про прийняття спадщини вона повинна була подати протягом шестимісячного строку. Оскільки, позивачка не проживала із спадкодавцем на момент смерті, то належним прийняттям спадщини є виключно подання відповідної заяви до органів нотаріату протягом 6-ти місяців з моменту смерті спадкодавця. Відтак, позивачка пропустила строк на прийняття спадщини. Крім того, згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента України. Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану № 164 від 28 лютого 2022 року № 164, в редакції від 06 березня 2022 року установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Тобто, держава Україна надала в т.ч. позивачці починаючи з 24 лютого 2022 року право подати заяву про прийняття спадщини включно до завершення воєнного стану. Позивачка мала право на таке розраховувати. Разом з тим, позивачка вважає, що строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин і має право на встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. [PERSON] не була зареєстрована за місцем проживання батька у будинку по [ADDRESS] , тобто постійно не проживала у даному помешканні на день смерті спадкодавця. Однак, вона помилково вважала, що оскільки вона єдиний спадкоємець, то зможе звернутись за оформленням спадщини у будь-який час. А тому, позивачка просить визначити їй додатковий тримісячний строк із дати набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого [PERSON] , що проживав за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у справі № 607/21468/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2023 року, залучено до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Магдич Олену Олександрівну та витребувано інформацію про заведення спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] , та про наявність заповітів [PERSON] . 03 січня 2024 року на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2023 року приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О. О. повідомила, що згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 03 січня 2024 року № 75328190, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заведена, та згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 03 січня 2024 року № 75328197, заповіти від імені [PERSON] відсутні. Протокольною ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, який розпочато в тому ж складі суду та учасників. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Пояснила, що оформлення документів про смерть батька зайняло декілька місяців, а оскільки на її утриманні перебуває малолітня дитина, яка потребує постійного догляду вона не встигла звернутися до нотаріуса. Представник відповідача Білецької сільської ради в судове засідання не з`явився проте подав до суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О. О., в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просить суд справу розглядати без її присутності. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру податкової служби Швеції, номер справи 18 69637167, дата 28 листопада 2022 року. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 25 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області. Згідно свідоцтва про шлюб виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 22 жовтня 2020 року, між [PERSON] та [PERSON] 22 жовтня 2020 року укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1798. Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] . З наданої позивачкою довідки про реєстрацію місця проживання, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Мшанецької сільської ради № 84 від 29 січня 2019 року місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження своїх доводів про необхідність постійного догляду за малолітньою дитиною позивачка надала свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що у графі мати вказано [PERSON] . 31 жовтня 2023 року [PERSON] надано роз`яснення приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О. О. №98/01-16, де зазначено, що оскільки позивачка не звернулася у встановленні строк із заявою про прийняття спадщини, то їй потрібно звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно Інформаційних довідок № 75328197, № 75328190 зі Спадкового реєстру від 03 січня 2024 року, які надала приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О. О., спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася; від імені [PERSON] заповіти відсутні. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2023 року у справі № 345/4153/22 (провадження № 61-9356св23) зазначено, що: «лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, Верховного Суду у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , однак пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки була зайнята доглядом за малолітньою дитиною, а також вирішенням питання повернення в Україну тіла спадкодавця, який помер у Королівстві Швеція, оформленням відповідних документів. Крім того, на час відкриття спадщини [INFO] , п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану №164 від 28 лютого 2022 року № 164, в редакції від 29 червня 2022 року, передбачав, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, а відтак позивачка мала право очікувати, що зможе подати заяву про прийняття спадщини включно до 15 вересня 2023 року. Водночас, до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав [PERSON] звернулася 31 жовтня 2023 року, з пропуском встановленого законом шестимісячного строку. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд доходить до переконання, що позивачка з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає до задоволення, слід визначити позивачці додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що позивачка не заявили вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved