Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 26.04.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у їхньому сімейному житті, шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Шлюб існує тільки формально. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Подальше спільне життя позивача і відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і моральним устоям суспільства. Тому прийнято рішення про розірвання шлюбу. Позивач по справі не бажає продовжувати шлюбні стосунки з Відповідачем. Шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем остаточно припинені. Позивач просить суд розірвати шлюб, який уклали 26.04.2017 року [PERSON] (Позивач), та [PERSON] (Відповідач), який зареєстрував Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 334. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.11.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою вказаною в позовній заяві, про що свідчить довідка Укрпошти від 08.12.2023 про повернення поштового відправлення з ухвалою про відкриття провадження та позовною заявою з відміткою причини повернення «Адресат відмовився». Вказана адреса є також адресою реєстрації місця проживання відповідача, про що свідчить повідомлення відділу «Центру надання адміністративних послуг Хорошівської селищної ради». Згідно із ч.10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно із ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення\~судової повістки є день\~проставлення у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач повідомлявся судом про розгляд справи шляхом направлення повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, яке також вказане в позовній заяві, однак від отримання поштового відправлення відмовився, що згідно ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції\~України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК\~України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~сторони перебувають\~в шлюбі,\~зареєстрованому 26.04.2017\~року,\~що підтверджується копієюсвідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 334. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копію відповідного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2019 року. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, шлюб фактично припинив існування, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved