Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

[PERSON] 25.10.2023 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а факт прийняття нею спадщини після смерті батька шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини документально не підтверджено. Зазначає, що її батько до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вона була зареєстрована за іншою адресою, однак з 2011 року і по день смерті батька постійно проживала разом з ним без реєстрації, вони вели спільне господарство, мали спільний побут, вона здійснювала за батьком догляд та піклування, а також займалася його похованням. Після його смерті вона продовжує проживати в його квартирі, у визначений законом строк до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини не звернулася, вважаючи, що прийняла її шляхом фактичного проживання з батьком на час його смерті. За даних обставин вона вимушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою реалізації права на оформлення спадкового майна. В судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти заявлених вимог. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що добре знають заявницю, є її сусідами. Протягом тривалого часу вона проживала разом з батьками в їх квартирі по [ADDRESS] . Спочатку вона доглядала за хворою матір`ю, а у 2013 році здійснила її поховання. Потім вона продовжувала проживати разом з батьком, до часу смерті останнього постійно доглядала за ним, піклувалася, а також в подальшому здійснювала його поховання. Заслухавши пояснення представника заявниці, покази свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та паспортом громадянина України № [NUMBER] . Батько заявниці [PERSON] помер [INFO] в м.Знам`янка Кіровоградської області, про що Знам`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 11.11.2016 складено відповідний актовий запис №432, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Знам`янської міської ради Кіровоградської області 27.08.2004, в рівних частках кожному по 1/2 належала матері заявниці [PERSON] , померлій [INFO] , та батькові заявниці [PERSON] , померлому [INFO] , який після смерті дружини прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Як вбачається з довідки, виданої головою ОСББ «Багата оселя», заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак за місцем реєстрації не проживає з 2011 року. Згідно з довідкою, виданою головою будинкового комітету №8 м.Знам`янка, заявниця з 2011 року і по даний час проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , в квартирі своїх батьків [PERSON] та [PERSON] . Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75026866 від 06.12.2023, надана завідувачем Першої Знам`янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, свідчить про те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва ніхто не звертався. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75026872 від 06.12.2023 заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. При зверненні заявниці до нотаріальної контори листом від 04.08.2023 за №661/01-16 їй роз`яснено, що вона пропустила строк подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , при цьому факт прийняття нею спадщини шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини документально не підтверджено. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до з ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в судовому порядку підлягають встановленню факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» у разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. У постанові від 28.04.2021 у справі №204/2707/19 Верховний Суд зазначив, що для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем, проживання має бути фактичним. Згідно з п.п.4.10 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Відповідно до п.п.3.19, 3.20 Глави 10 вказаного Порядку спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п.3.20 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. У разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Зазначене викладене в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.09.2020 у справі №569/15147/17. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання особи - спадкодавця, за місцем проживання спадкоємця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст.1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. Як встановлено судом, на час смерті [PERSON] заявниця була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак з 2011 року і до дня його смерті у 2016 році постійно проживала разом зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та показами свідків. З огляду на викладене та враховуючи, що заявниця на час відкриття спадщини постійно проживала разом з батьком [PERSON] , здійснювала за ним догляд, піклування та подальше поховання і зазначений факт постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення даного факту необхідно заявниці з метою реалізації права на оформлення спадкового майна і він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, а тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved