Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

10 травня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору дарування квартири АЕР №921376 від 15.04.2002 року удаваним відповідно до постанови Апеляційного суду Одеської області від 08.07.2021 року у справі №522/17605/17. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою Приморського районного суду від 05 червня 2023 року позовну заяві залишено без руху. Позивачеві надано 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали . 14 червня 2023 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла заява [PERSON] про усунення недоліків позовної заяви, якою всі усунені у позовній заяві недоліки виправлено. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Відповідачеві надано 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву. Підготовче судове засідання призначено на 11 липня 2023 року. 10 липня 2023 року від представника [PERSON] адвоката Христюка Юрія Георгійовича до Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив на позовну заяву, у якій він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки сплив строк позовної давності. Разом із відзивом, до Приморського районного суду м. Одеси від представника [PERSON] адвоката Христюка Юрія Георгійовича надійшла заява про застосування позовної давності. Підготовче судове засідання, призначене на 11.07.2023 року було відкладено на 31.08.2023 року у зв`язку з оголошенням в м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги. 12 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Матякіна Олександра Георгійовича надійшло клопотання про допит в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У підготовче судове засідання, що відбулося 31.08.2023 року з`явилися позивач та представники відповідачів. Підготовче судове засідання було відкладено на 20.09.2023 року у зв`язку з необхідністю надання позивачу необхідності скористатися правовою допомогою. 19 вересня 2023 року від представника [PERSON] адвоката Старостіна Сергія Олексійовича надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач та його представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Підготовче судове засідання, що відбулося 20.09.2023 року було відкладено на 31.10.2023 року. 16 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про зміну предмету позову, у якому викладено наступні позовні вимоги: - визнати договір дарування квартири [ADDRESS] , що був засвідчений 15.04.2002 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №3418 договором купівлі-продажу; - Визнати за мною, громадянкою України, [PERSON] , [INFO] , право власності на частки квартири [ADDRESS] . 16 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Черненка Миколи Олександровича про виклики свідків, у якій заявник просить викликати та допитати в якості свідка [PERSON] . У підготовче судове засідання, що відбулося 31 жовтня 2023 року з`явилися представник позивача та представники відповідачів. Ухвалою суду від 31.10.2023 року заяву про виклик свідка задоволено. Визнано явку позивача та відповідачів у наступне судове засідання обов`язковим. Підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 07.12.2023 року. 14 листопада 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, у якому він просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі. 06 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси засобами електронного зв`язку надійшов відзив від [PERSON] , у якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Також, вказує на те, що на даний момент вона перебуває у Кіровоградській області, та здійснює постійний догляд за матір`ю, а тому, не може з`явитися в судове засідання. 06 грудня 2023 року до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив від [PERSON] , у якому вона просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Також, вказує на те, що на даний момент вона перебуває у Кіровоградській області, та здійснює постійний догляд за матір`ю, а тому, не може з`явитися в судове засідання. У судовому засідання, що відбулося 07.12.2023 року до матеріалів справи було долучено письмові пояснення [PERSON] . Також, у судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] . Судове засідання відкладено на 20.12.2023 року. У судове засідання, що відбулося 20.12.2023 року з`явилися: представник позивача, представники відповідача. Представник позивача просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Представники відповідачів просили відмовити у задоволенні позовної заяви. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 21 серпня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). 15 квітня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування серії АЕР №921376, за яким, [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.5). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2017 року у справі №522/18589/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.35). 20 вересня 2017 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування квартири [ADDRESS] удаваним. Позовна заява мотивована тим, що у березні 2017 року у ході судового засідання по справі №522/18589/16-ц було встановлено, що при укладанні договору дарування АЕР №921376 від 15.04.2002 року [PERSON] передав [PERSON] 8500 доларі США, а тому, оскільки дана квартира придбана за спільні кошти, даний договір є удаваним, зокрема, укладеним для приховування договору купівлі-продажу даної квартири з метою мінімізації податкових платежів, що підтверджується постановою Одеського апеляційного суду від 08.07.2021 року у справі №522/17605/17 (а.с.30). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2021 року у задоволенні позовної заяви було відмовлено у зв`язку з тим, що позовні вимоги є не обґрунтовані та недоведені (а.с.30). Постановою Одеського апеляційного суду від 08.07.2021 року у справі №522/17605/17 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2021 року у справі №522/17605/17 скасовано на прийнято нове рішення, за яким, позовну заяву залишено без задоволення у зв`язку із неналежністю складу відповідачів у справі (а.с.30). У судовому засіданні, що відбулося 07.12.2023 року було допитано свідка [PERSON] , який розповів, що вперше познайомився з [PERSON] на вулиці Манежній у місті Одесі, коли відбулася передача ключів, до цього моменту він не був знайомий ні з [PERSON] ні з [PERSON] , до 21.03.2002 року був зареєстрованій на [ADDRESS] , на даний момент перебуваю у зареєстрованому з [PERSON] шлюбі, квартира [ADDRESS] була спільна, рішення про відчуження квартири було прийнято спільно, проте, [PERSON] не був присутній під час укладання договору, всіма процесами займалася [PERSON] , на момент передачі грошей не був присутній, вказує, що ні розписки ні грошей не бачив. Зазначене підтверджується протоколом судового засідання. Відповідно до статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини 5 даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями статті 235 ЦК України визначається, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Суд вважає, що позовна заява [PERSON] [PERSON] та [PERSON] про визнання договору дарування квартири АЕР №921376 від 15.04.2002 року договором купівлі-продажу та визнання права власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] є не обґрунтованою з огляду на те, що позивачкою не були подані докази, які б підтверджували факт порушення її прав, свобод та законних інтересів, факт того, що дійсно договір дарування квартири АЕР №921376 від 15.04.2002 року за своєю суттю є договором купівлі-продажу, а також будь-яких доказів, які б підтверджували факт передання [PERSON] грошових коштів в якості оплати квартири в якості оплати договору дарування. Враховуючи що факт удаваності правочину не доведений, будь-яких належних, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували факт удаваності правочину позивачем не було, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Щодо застосування строку позовної давності. Згідно постанови КЦС ВС від 28.04.2022 у справі № 344/7849/15-ц, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed