Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування на земельні ділянки площею 1,5478 га з кадастровим номером 7420888400:05:001:0260 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та площею 2,4641 га з кадастровим номером 7420888400:05:002:0268 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що її дядько [PERSON] , який був власником вказаних земельних ділянок, помер [INFO] . Вона є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину після його смерті шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору, оскільки нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказане спадкове майно, у зв`язку з тим, що право власності на вказані вище земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А. А. 01.11.2016, з порушенням правил територіальності, встановлених пунктом 7 статті 3 розділу І Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позивачка у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі чи відкладення розгляду справи не подала. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Також, пояснила, що державний акт на вказані земельні ділянки був втрачений спадкодавцем у зв`язку з чим державна реєстрація нерухомого майна проводилась приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. на підставі копії вказаного правоустановлюючого документу. Приватним нотаріусом, при вчиненні реєстраційних дій, були допущені порушення, а саме недотримана територіальність вчинення таких дій, оскільки державна реєстрація нерухомого майна повинна була здійснюватися у межах області за їх місцезнаходженням, відповідно до вимог ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» у редакції, що діяла з 02.11.2016. При цьому стверджує, що датою державної реєстрації земельних ділянок є дата прийняття рішення про державну реєстрацію, а саме: 08.11.2016. Також вказує, що рішення про державну реєстрацію нерухомого майна прийняте з порушенням визначеного законом строку. Відповідач Комарівська сільська рада Чернігівської області відзиву на позов не надала, у судове засідання представника не направила, у підготовче судове засідання подали заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, позов визнають в повному обсязі. Заяви та клопотання учасників справи Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 7 листопада 2023 року відкрите загальне позовне провадження у справі, визначена дата проведення підготовчого судового засідання, відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 6 грудня 2023 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд установив, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , доводиться племінницею [PERSON] по лінії батька. (а.с. 6-12) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Дачне Корюківського району Чернігівської області. (а.с 13) Відповідно до довідки виконкому Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 3 листопада 2023 року № 394 [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] проживав в Орлівському психоневрологічному інтернаті, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . (а.с. 14). Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав № 331465813 та 331467532 від 08.05.2023, за [PERSON] 01.11.2016 зареєстроване право власності на земельні ділянки площею 2,4641 га з кадастровим номером 7420888400:05:002:0268 та площею 1,5478 га з кадастровим номером 7420888400:05:001:0260 для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться на території Ховмівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. Підставою для внесення запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32263613 від 08.11.2016 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. Державна реєстрація була проведена на підставі копії державного акту на право власності на земельну ділянку ЧН065834 виданого 19.07.2004 Борзнянською районною державною адміністрацією, який втрачений. (а.с.15-16) У постанові від 18.10.2023 №382/02-31 приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнко С.В. вказує, що позивачка є спадкоємицею всього майна свого дядька [PERSON] . Однак, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки площею 2,4641 га та 1,5478 га, які розташовані на території Ховмівської сільської ради Ніжинського (колишнього Борзнянського) району Чернігівської області, які належали [PERSON] , у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на земельні ділянки не надані спадкоємцем. Також, право власності на вказані вище земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А. А. 01.11.2016, з порушенням правил територіальності, встановлених пунктом 7 статті 3 розділу І Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». (а.с 21). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. (ч.1, п. 1ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України\~Про нотаріат\~ нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. За змістом пунктів 4.16, 4.19, 4.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених\~пунктом 3\~глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Пунктом 3 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Державна реєстрація права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7420888400:05:002:0268 та 7420888400:05:001:0260 за [PERSON] була здійснена приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. у зв`язку із втратою державного акта ЧН065834 виданого 19.07.2004 Борзнянською районною державною адміністрацією, на підставі його копії. Вказані обставини, також, підтвердила представник позивача у своїх поясненнях. Аналіз вищевказаних норм законодавства, вказує на те, що відсутність у позивачки документів, що посвідчують право власності на вказані земельні ділянки не є перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину на успадковане нерухоме майно. У цьому випадку нотаріус повинен був вчинити нотаріальну дію, а саме видати свідоцтва про право на спадщину щодо земельних ділянок на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Неможливість оформлення спадкових прав на земельні ділянки шляхом застосування нотаріальної процедури, приватний нотаріус обґрунтовує також, порушенням принципу територіальності реєстрації нерухомого майна приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. Так, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19).\~ З огляду, на це відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявності у спадкодавця [PERSON] права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7420888400:05:002:0268 та 7420888400:05:001:0260 слід вважати правильними, оскільки не доведено протилежне. Крім того, відповідно до положень ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції від 19.10.2016, яка була чинна на дату державної реєстрації права власності на вказані земельні ділянки за [PERSON] , тобто станом на 01.11.2016, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя, крім державної реєстрації права власності та інших речових прав, що проводиться нотаріусами незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 6 жовтня 2016 року № 1666-VIII, який набув чинності 02.11.2016 внесені зміни до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя. Водночас, відповідно до абзацу 5 пункту 19 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, у редакції від 06.10.2015, що була чинною на час реєстрації права власності на вказані земельні ділянки, дата і час державної реєстрації виникнення, переходу, припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна фіксуються автоматично та відповідають даті і часу реєстрації заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна у базі даних про реєстрацію заяв і запитів, відповідно до якої заявлено державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Таким, чином заява [PERSON] про державну реєстрацію прав на земельні ділянки була прийнята приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. 01.11.2016 у період дії норм, що дозволяли нотаріусам проводити державну реєстрацію нерухомого майна незалежно від його місцезнаходження. Дата державної реєстрації нерухомого майна також припадає на період дії цього закону. Відповідно до ст.392 ЦК України встановлено два випадки, коли власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Водночас, за загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується або оспорюється. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7420888400:05:002:0268 та 7420888400:05:001:0260 зареєстроване за [PERSON] приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. на підставі копії правоустановлюючого документа і, з огляду на положення п. 3 глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, приватний нотаріус Ніколаєнко С.В. у цьому випадку був уповноважений видати свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості вказаного державного реєстру ніким не спростовані, постанова приватного нотаріуса Ніколаєнка С.В. не оспорена позивачем у судовому порядку, тому суд вважає, що позов [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є передчасним, оскільки у позивачки наявні всі умови для оформлення спадкових прав із застосуванням нотаріальної процедури. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed