Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія\~«Укрфінстандарт» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 27456,16 грн, судові витрати та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у справі. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 12.03.2019 між Акціонерним\~товариством «Креді Агріколь Банк» та відповідачем укладено Комплексний договір №1/3380793,\~відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 22598,00 грн строком до 11.03.2024 року, зі сплатою щомісячних відсотків. 05.06.2019 року між АТ\~«Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 1-2019, предметом якого є відступлення права вимоги до Боржників за кредитними договорами зазначеними у відповідних реєстрах. Згідно з реєстром прав вимоги до Договору № 1-2019 від 05.06.2019 року, ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в розмірі 27456,16 грн, що складається із: заборгованість за тілом кредиту 22598,00 грн, заборгованість за відсотками 1430, 88 грн, заборгованість за комісією 3118,50 грн. Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу [PERSON] кошти в сумі 22598,00 грн, а останній їх отримав, при цьому, не виконавши свого обов`язку про повернення кредиту в строки, передбачені кредитним договором, тому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором, сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Гайова А.С. на підставі довіреності від 09.10.2023 року, подала клопотання, зареєстроване судом 13.12.2023 року №12380, про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 27.11.2023 та 21.12.2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася в розумінні положень п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка направлялась за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить повернуті конверти на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.03.2019 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк», відповідачем [PERSON] та приватним акціонерним товариством «МетЛайф» укладено комплексний договір №1/3380793, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 22598,00 грн. на споживчі потреби до 11.03.2024 р., в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя. 05.06.2019 року між AT «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №1-2019, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Згідно до п.1.2 Договору № 1/3380793 від 12.03.2018 року, кредит наданий Позичальнику на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу. Відповідно до виписки з рахунку від 12.03.2019 року вбачається, що АТ «Креді Агріколь Банк» перерахував кошти в сумі 22598,00 грн. відповідачу [PERSON] (надання кредиту згідно кредитного договору №1/3380793від 12.03.2019 року). Відповідно до п.1.1. Комплексного договору, встановлено, що кредит у сумі 22598,00 грн. надається Позичальникові з 12.03.2019 року до 11.03.2024 року. Позичальник сплачує за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як День повернення кредиту. Згідно витягу до договору про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими вимогами №1-2019 від 05.06.2019 року та детального розрахунку заборгованості про порядок нарахування та погашення відсотків по кредиту наданому [PERSON] за кредитним договором №1/3380793 від 12.03.2019 року, сума заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги становить 27456,16 грн. та складається з: заборгованість по тілу кредиту - 22598,00 грн, заборгованість за відсотками 1430,88 грн, заборгованість за комісією 3118,50 грн. Відповідно до ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно до ст.\~514\~ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок заміни кредитора у зобов`язанні , встановлений в ст.\~516\~ЦК України , так заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. У статті 1073 ЦК України, визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вище\~викладене,\~встановивши дані\~обставини,\~беручи до\~уваги,\~що між\~сторонами по\~справі виникли\~правовідносини,\~відповідачкою грошові\~кошти отримано,\~але в\~порядку та\~на умовах\~договору не\~повернуто,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги ТОВ\~«Фінансова компанія\~Укрфінстандарт» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі у розмірі 27456,16 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредитну 22598,00 грн, заборгованість за відсотками - 1430,88 грн, заборгованість за комісією 3118,5 грн. Крім того, згідно з ч. 1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15\~ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141\~ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивача просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 6500 грн. На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи, зокрема, долучено копії таких документів: договір про надання правової допомоги №41153878 від 09.08.2023 року, укладеної між адвокатом Міньковською А.В. та позивачем, додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги №002909021956 від 09.08.2023 року, умовами якої передбачено, що вартість правової допомоги становить 6500 грн, акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) до Договору про надання правової допомоги №41153878 від 09.08.2023 року, ордер, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №6562. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Відповідно до ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6500 грн, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4\~статті 137 ЦПК України\~та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було надано заяви, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, які підлягають стягненню із [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт", оскільки позовні вимоги останнього про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Згідно ч. 1 ст.\~141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн., в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved