Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] , а отже, споживачем послуг з постачання теплової енергії за вказаною адресою, які надає КП «Київтеплоенерго». 13.07.2017 позивачка обладнала вищевказану квартиру приладом обліку теплової енергії типу «Sharky» (№ 55685872). Вказаний прилад обліку був встановлений позивачем відповідно до «Робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії» № 308.08.06.2017-ОВ.ПЗ, погодженого відділом засобів обліку Департаменту з технічного забезпечення структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго», та Житловою експлуатаційною дільницею № 2ТОВ «Новобудова». Укладено договір № 756019603080100 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню. Оплата за споживання теплової енергії здійснювалась позивачем згідно показів лічильника, проте в жовтні 2019 року у електронному кабінеті їй було повідомлено про неможливість передачі показів лічильника. На звернення позивача про надання роз`яснень щодо підстав зняття з абонентського обліку вузлів розподільного обліку було отримано відповідь листом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Структурний підрозділ «Енергозбут» від17.12.2019 № 30/30/8127, що у житловому будинку [ADDRESS] поєднано властивості вертикальної та горизонтальної системи підключення опалювальних пристроїв, тому вузли розподільчого обліку теплової енергії встановлюються у разі відповідності внутрішньобудинкової системи опалення усім критеріям, визначеним п. 6 Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829. Проте, вказані вимоги не виконані. На думку позивача, посилання на Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 року № 829, є неправомірним та недоцільним, оскільки прилад обліку теплової енергії в її квартирі був установлений відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, при цьому нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. На підставі викладеного, позивач, просить суд: визнати протиправними дії КП «Київтеплоенерго» щодо нарахування [PERSON] вартості послуг з постачання теплової енергії квартири [ADDRESS] , без врахування показників лічильника теплової енергії № 55685872, починаючи з жовтня 2019 року; зобов`язати КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок вартості послуг з постачання теплової енергії квартири [ADDRESS] , починаючи з жовтня 2019 року, відповідно до показників лічильника теплової енергії № 55685872; зобов`язати КП «Київтеплоенерго» здійснювати [PERSON] нарахування вартості послуг централізованого опалення (теплопостачання) квартири [ADDRESS] на підставі показників лічильника теплової енергії № 55685872. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.09.2023 суд відкрив провадження у даній справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. 23.10.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Зазначила, що порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, відповідно до п. 6 якого встановлено 4 критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість встановлення окремих вузлів обліку теплової енергії. Зазначила, що у будинку, де знаходиться квартира позивача, встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, а тому нарахування позивачеві оплати за надані послуги здійснюється за показаннями цього засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири. Представник відповідача також звернула увагу суду на те, що у квартирі позивача подача теплоносія здійснюється за змішаною системою, у зв`язку з чим у ній можливим є влаштування приладів-розподілювачів, а не встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії. Вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються, оскільки це призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до порушення як гідравлічного режиму системи опалення так і теплового балансу будинку в цілому. Крім того, звернула увагу суду на те, що позивачем не надано свідоцтво про повірку засобу обліку «Sharky 775» № [NUMBER] , який підлягав черговій повірці у 2020 році. Просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 25.10.2023 на адресу суду від представника позивачки надійшла відповідь на відзив в якій останній зазначає, що встановлення лічильника у квартирі позивача відбулось у повній відповідності з чинними, на час встановлення, нормами законодавства; лічильник, у передбачений законодавством спосіб, був узятий на абонентський облік теплопостачальником (Київенерго) та у подальшому, переданий на абонентський облік новому теплопостачальнику (Київтеплоенерго); у передбачений законодавством спосіб документи, на підставі яких лічильник був взятий на облік, недійсними не визнавались, а їх правомірність презюмується; жодним положенням чинного законодавства не передбачено право теплопостачальної організації на відмову від врахування встановлених та взятих на облік показників лічильника. Окрім цього, наголошував, що в межах даної справи не вирішується питання щодо надання дозволу на встановлення лічильників або введення вже встановлених лічильників в експлуатацію. Предметом позову є питання протиправності дій відповідача по зняттю з абонентського обліку лічильника обліку теплової енергії. Припущення відповідача щодо вимоги позивача «здійснювати нарахування» фактично зобов`язує до вчинення певних дій у майбутньому є хибною. Ця вимога корелюється з попередньою вимогою здійснити перерахунок вартості послуг з постачання теплової енергії відповідно до показників лічильника теплової енергії та знаходиться у теперішньому часі. Право на сплату за надані послуги за показниками лічильника вже порушено, про що зазначено у тексті позовної заяви. Свідоцтво про повірку на зазначені лічильники не подавались по причині їх відсутності. На це вплинуло декілька факторів: незаконне їх зняття відповідачем з комерційного обліку в 2019 році; постанова КМ України від 5 квітня 2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» щодо чинності результатів повірки на період воєнного стану; початок опалювального сезону 2023-2024. Вважає, що відповідач зняв лічильник з абонентського обліку та не враховує показники безпідставно оскільки: встановлення лічильника було передбачене проектною документацією; лічильник був прийнятий на абонентський облік; облаштована в будинку система теплопостачання передбачає можливість встановлення лічильника без порушень як самої системи так і інтересів інших власників квартир. Подання на повірку теплолічильників буде проведена у строки, передбачені відповідності з постановою КМ України від 7 квітня 2023 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану» протягом трьох місяців після закінчення опалювального сезону. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.2002, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 914, копія якого наявна в матеріалах справи. На замовлення позивача у 2017 році СПД « Петренком Андрієм Миколайовичем » розроблено «Робочий проект обладнання квартирного вузла обліку теплової енергії» у квартирі [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] на підставі робочого проекту обладнання квартирного вузла обліку теплової енергії, розробленого в СПД « Петренком Андрієм Миколайовичем » встановлений квартирний вузол обліку теплової енергії « [INFO] » №55685872, що підтверджується копією Акта прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення. З вказаного акту вбачається, що засіб обліку рік випуску 2016 року, міжповірочний інтервал за паспортом 4 роки, засіб обліку встановлено згідно технічного рішення по проекту та допущено до експлуатації. 12.06.2017 встановлений в квартирі позивача теплолічильник «Sharky» № 55685872, пройшов повірку в травні 2017 року, що підтверджується копією гарантійного талону до нього. До жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі. Проте, станом на жовтень 2019 теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача, а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньо будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири. У зв`язку з вищевказаним [PERSON] неодноразово зверталася до Київської міської державної адміністрації, КП «Київтеплоенерго» із запитами щодо обліку індивідуальних лічильників тепла КП «Київтеплоенерго», у якій просила КП «Київтеплоенерго», зокрема, негайно поновити облік споживання тепла на підставі показників по квартирних засобів обліку з відображенням їх у особистому кабінеті споживача. Листом Структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» № 30/30/8127 від 17.12.2019 повідомлено позивача, що у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також до встановлення та обслуговування засобів обліку теплової енергії. Технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається згідно із порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженим Постановою КМУ від 10.10.2018 № 829, організацією, яка має відповідну ліцензію. Оскільки, згідно наявної у КП «Київтеплоенерго» інформації за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 11 відсутнє окреме відгалуження системи опалення , як результат відсутня технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку. Також, у програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» знято з обліку вузли розподільного обліку (квартирні вузли обліку теплової енергії), що встановлені будинках з внутрішньобудинковою вертикальною системою подачі теплоносія, як такі, що не відповідають вимогам пункту 6 Порядку. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), у даному випадку послуг з постачання теплової енергії, та фізичною особою (споживачем), урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання». Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії. До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік. Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому, Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 02.11.2021 року у справі №756/2361/20 (провадження № 61-10724св21). Враховуючи, що зміна законодавства, що регулює питання порядку встановлення та прийняття на облік вузла розподільчого обліку теплової енергії, не припиняє можливість споживача теплової енергії за наявності встановленого у передбаченому порядку (на момент встановлення) індивідуального приладу обліку тепла оплачувати такі послуги за показниками відповідного лічильника, суд вважає, що відповідачем КП «Київтеплоенерго» неправомірно знято з обліку встановлений в квартирі [ADDRESS] прилад обліку теплової енергії та, як наслідок, неправомірно нараховано оплату за послугу з постачання теплової енергії без урахування щомісячних показників такого лічильника. В травні 2017 встановлений в квартирі позивача теплолічильник «Sharky» № 55685872, пройшов повірку, що підтверджується копією гарантійного талону до нього. Постановою Кабінету Міністрів № 412 «Про деякі питання перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного часу» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Аналізуючи зазначене суд уважає, що дії відповідача щодо зняття з обліку встановлених згідно проекту лічильників в належній на праві власності [PERSON] квартирі [ADDRESS] та проведення нарахування їй оплати за комунальну послугу з постачання теплової енергії в опалювальні сезони 2019-2020 років та до травня 2021 року без урахування щомісячних показників лічильників «Sharky» № 55685872, є неправомірними. Разом з тим, згідно п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. Згідно ч. 4 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. Отже, вимоги позивача щодо здійснення перерахунку вартості послуг з постачання теплової енергії, враховуючи показання вузлу розподільчого обліку спожитого тепла « [INFO] » № 55685872, встановленого за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню проте частково, а саме починаючи з жовтня 2019 по травень 2021 рік, оскільки строк дії повірки приладу обліку (лічильника) «Sharky» № 55685872 сплинув в травні 2021 року, та в подальшому вказаний лічильник повірку не проходив. Тобто, нарахування заборгованості за спожиті послуги згідно показів лічильника, якщо такий лічильник не повірений у визначеному порядку є неможливим в силу вимог Закону. Вимога про зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за опалення (теплопостачання) в квартирі [ADDRESS] , що належить [PERSON] з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі, у подальшому, тобто після вирішення цієї справи судом, не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, яке в даний час таким не є, оскільки нарахування за майбутні періоди ще не здійснені. Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої хвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом, судовий збір за розгляд справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1073,60 х 2 = 2147,20 грн.) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial