Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] , [INFO] , яка проживала до смерті на тимчасово окупованій території в Сакському районі Автономної Республіки Крим. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті матері. Однак при зборі документів для оформлення спадкового майна у неї виникли труднощі, оскільки свідоцтво про смерть матері, яке видано на окупованій території України не визнається державними органами України. У зв`язку з викладеним вона, не може оформити своє право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав заявник не має, тому вона звернулася до суду. Ухвалою суду від 27.11.2023 заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявниця в судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просила справу розглянути у її відсутність (а.с.2). Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти встановлення факту не заперечує (а.с.22). Суд вважає можливим, відповідно до вимог ст.ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу у відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області, про що Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим складений актовий запис про смерть №170219910002801196002 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2021 (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема земельні ділянки на території с.Степанки колишнього Мурованокуриловецького (на даний час Могилів-Подільського) району Вінницької області (а.с.5,7-8). [PERSON] була рідною матір`ю заявника [PERSON] , що підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 серпня 1971 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.09.1991 року, витягом з словника власних імен людей (а.с.10,12-13). \~\~\~\~\~\~ 26.09.2023 Мурованокуриловецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті матері, оскільки реєстрація смерті [PERSON] була проведена на тимчасово окупованій території України: у м.Саки Автономної Республіки Крим тимчасово окупована територія України (а.с.11). Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно до\~Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014, територія АРК визнана тимчасово окупованою територією. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч. 1-3\~ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов`язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права, а саме. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території. Таким чином, наданий заявником доказ - Свідоцтво про смерть, яке видане Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, суд сприймає як належний доказ, на підставі якого можливо зробити висновок про смерть особи. Згідно з п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Отже, заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , що настала [INFO] є підставною та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4\~ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved