Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «ТИСА-СТАР» - Леніченко О.В. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Позов мотивований тим, що 21.01.2022 року між ТзОВ «ТИСА-СТАР» та [PERSON] було укладено договір оренди №П36-5/22, згідно з яким відповідачу передано в тимчасове платне користування (оренду) однокімнатну житлову квартиру [ADDRESS] . Відповідно до договору оренди квартиру було надано на термін з 21.01.2022 року до 20.01.2023 року та в подальшому, за згодою відповідача, термін оренди було продовжено до 31.07.2023 року. За умовами договору за користування квартирою відповідач зобов`язаний сплачувати щомісяця оренду в розмірі 3700 гривень, однак в подальшому позивачем і відповідачем було внесено зміни до договору та змінено розмір орендної плати, а саме: в період з 01.09.2022 року по 31.03.2023 року розмір орендної плати у розмірі 4300 гривень, в період з 01.04.2023 року по 30.04.2023 року у розмірі 6500 гривень, в період з 01.05.2023 року по 31.07.2023 року у розмірі 8000 гривень. Відповідач та позивач обумовили свої права та обов`язки в договорі. Зокрема, згідно пп.2.2.10 п.2.2 договору, відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі здійснювати сплату орендної плати, своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги на підставі рахунків відповідних організації. 31.07.2023 року відповідач звільнив квартиру від особистих речей та повернув квартиру в неналежному стані, при цьому від підписання Акту приймання-передачі квартири відмовився. В ході приймання квартири було зафіксоване пошкодження приміщення та майна, а саме: пошкодження стін, стелі, пошкодження вимикачів світла, змішувачів, раковини, розеток, пошкоджено ламінат, телевізор не працює, відсутній пульт від телевізора, відсутній ключ від воріт тощо. Згідно акту приймання-передачі квартири, заборгованість відповідача складає на загальну суму 16\~406,82 гривень. З метою досудового врегулювання спору позивачем 11.08.2023 року було надіслано відповідачу на електронну пошту та за допомогою АТ «Укрпошта» рекомендованим листом досудову вимогу про стягнення заборгованості на загальну суму 10186,09 гривень. Однак, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, для уникнення нарахування штрафних санкцій, позивачем 04.08.2023 року було сплачено за відповідача заборгованість за газопостачання в сумі 5606,80 гривень, за розподіл газу у розмірі 706,46 гривень. Таким чином, представник позивача просить суд стягнути із відповідача 10\~186,09 гривень, яка складається із компенсації за ремонтні роботи по відновленню квартири в належний стан. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що із Витягу про державну реєстрацію прав №30674307 від 19.07.2011 року та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2011 року, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить ТзОВ «ТИСА-СТАР» (а.с. 12-14). 21.01.2022 року між ТзОВ «ТИСА-СТАР» та [PERSON] був укладений договір оренди квартири [ADDRESS] , згідно якого відповідачу було передано в тимчасове платне користування (оренду) однокімнатну житлову квартиру [ADDRESS] , термін оренди з 21.01.2022 року по 20.01.2023 року (а.с. 15-18). Цього ж числа, між сторонами було складено Акт приймання-передачі згідно з Договором оренди квартири та Опис наявного в ній майна (а.с. 20, 21). 19.01.2023 року, 13.02.2023 року, 15.03.2023 року, 12.05.2023 року між ТзОВ «ТИСА-СТАР» та [PERSON] були укладені додаткові угоди про внесення змін та доповнень до Договору оренди №П36-5/22 від 21.01.2022 року (а.с. 22-25). 31.07.2023 року між ТзОВ «ТИСА-СТАР» та [PERSON] був складений акт приймання-передачі (повернення) згідно з Договором оренди квартири №П36-5/22 від 21.01.2022 року та Опис наявного майна та обладнання квартири (а.с. 26, 27). Із рахунку на оплату №453 від 31.07.2023 року вбачається, що [PERSON] повинен сплатити ТзОВ «ТИСА-СТАР» компенсацію за ремонтні роботи у розмірі 10\~186,09 гривень (а.с. 34, 36). Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до п.2.2.2 договору оренди квартири №П36-5/22 від 21.01.2022 року, [PERSON] зобов`язався утримувати приміщення та майно у повній справності, та відповідно до вимог, встановлених чинними санітарними, протипожежними правилами і правилами експлуатації встановленого в Приміщенні санітарно-технічного, інженерного та іншого обладнання, в тому числі встановленого орендарем обладнання. Відповідальність за їх порушення несе орендар, та у випадку заподіяння шкоди приміщенню, майну орендодавця, а також приміщенням, що знаходяться по сусідству, що сталося по провині або недбалості орендаря, або провині або недбалості осіб, що проживають з ним, або гостей, орендар зобов`язаний відшкодувати вартість завданих збитків в повному обсязі негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 10-ти днів з дня виявлення шкоди згідно кошторису, складеного орендодавцем. В подальшому сторони неодноразово вносили зміни до договору оренди від 21.01.2022 року шляхом укладення додаткових угод та в кінцевій редакції погодили як вартість оренди, так і термін оренди до 31.07.2023 року. Таким чином, судом встановлено, що цей спір виник між сторонами саме у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди квартири №П36-5/22 від 21.01.2022 року щодо відшкодування вартості завданих позивачу збитків. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1\~ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст.510 ЦК України). Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення\~невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із ст.ст.\~610,\~611,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1\~ст.627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Беручи до уваги вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач відзив на позовну заяву не подав та не подав суду доказів щодо погашення або часткового чи повного погашення заборгованості за договором оренди квартири №П36-5/22 від 21.01.2022 року, не спростував нарахований позивачем розмір заборгованості, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення

Outcome: approved