Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява, в якій позивачка просить суд: стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2013 року розірваний. У період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитини проживає увесь час з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Оскільки у позивача зникла можливість самостійно утримувати спільну з відповідачем дитину, позивач звернулася з даним позовом до суду. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має задовільний стан здоров`я та має можливість сплачувати аліменти. 06.12.2023 від позивачки надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно з якою вона просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.10.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, де просила суд справу розглянути без її участі, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, подав до суду письмову заяву, відповідно до якої не заперечував проти стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі, просив розглянути справу без його участі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 24 вересня 2014 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та фактично проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 22.09.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 06.10.2023 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, враховуючи думку відповідача, який не заперечує проти стягнення аліментів, вік дитини, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2023 до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення та визнання позову відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, у суду відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують її матеріальної підтримки. З огляду на викладене та враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, вбачається, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved