Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрованого23 вересня 2019 року Виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, а також про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , 2020 року народження разом з матір`ю. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначила, що з 17 червня 2022 року із чоловіком разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинені. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя та сім`ю. Спір про розподіл спільного майна на даний час відсутній. Позивач вважає, що строк на примирення не виправить існуючої між сторонами ситуації, а лише призведе до погіршення їх відносин. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року позовні вимоги [PERSON] в частині щодо визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву, де проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що шлюб між сторонами у цій справі, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 23 вересня 2019 року Виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями статті 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За змістом позовної заяви, позивач займає категоричну позицію щодо розірвання шлюбу, заперечує будь-яку можливість для примирення з відповідачем. При цьому, відсутній спір про поділ майна подружжя. Суд вважає за необхідне зазначити, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, що підтвердилося і тим, що з часу відкриття провадження у справі сторони не примирилися. З`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з 17 червня 2022 року, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позивач вказала, що просить залишити за нею витрати зі сплати судового збору, суд не здійснює розподіл судових витрат.

Outcome: approved