Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 грудня 2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Сторони у справі є батьками чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Раніше відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, проте зараз такої допомоги не надає, ухиляється від добровільного виконання обов`язку щодо утримання дітей, усі обов`язки по вихованню та утриманню дітей несе позивач. Указує, що відповідач має роботу та регулярний високий дохід, має задовільний стан здоров`я, інших осіб на утриманні не має, а тому він спроможний сплачувати аліменти на дітей. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк на подання відзиву. 27.09.2023 [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, який ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залишено без розгляду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 ЦПК України, оскільки відзив не підписано відповідачем. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, продовжено [PERSON] строк на подання відзиву, відзив від 16.10.2023 долучено до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, оскільки діти проживають разом з ним за адресою: [ADDRESS] та перебувають на його повному утриманні, він забезпечує дітей усім необхідним для їхнього належного фізичного, духовного та соціального розвитку. Вважає, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, не бере участі в утриманні дітей. Указує, що він виконує свій батьківський обов`язок, витрачає кошти на утримання, харчування, придбання необхідних речей для дітей. У відповіді на відзив [PERSON] по суті справи зазначила, що відповідачем не підтверджені належними доказами його доводи щодо проживання дітей з ним, а довідку про склад сім`ї № 27 від 07.09.2023, на яку посилався відповідач у підтвердження своїх заперечень, вважала недопустимим доказом. Натомість указує, що своє місце проживання разом з дітьми вона підтверджує актом обстеження умов проживання від 24.08.2023, виданим Службою у справах дітей Южненської міської ради. Також зазначає, що відповідачем не було надано суду доказів перерахування коштів на утримання дітей, у зв`язку з чим вважає, що факту належного утримання дітей підтверджено не було. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2023 у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] просили позов задовольнити. Представник відповідача адвокат Осьмінін С. Д. заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2014 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2014 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 грудня 2015 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 2019 року. Відповідно до акта обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 24.08.2023 [PERSON] з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є моряком, 23.11.2023 він уклав з компанією «Mediterranean Car-Carriers Line S.A» трудовий договір моряка. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання малолітніх дітей. Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). За змістом ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що діти проживають разом з матір`ю. Відповідач у судовому засіданні не заперечував, що діти проживають з позивачем. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на обов`язок обох батьків щодо належного матеріального забезпечення дітей, виходячи із засад розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, працює моряком, відомостей про наявність на його утриманні інших осіб матеріали справи не містять, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 04 серпня 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Разом з тим, посилання позивача на те, що розмір аліментів не повинен перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, стосується розгляду заяв стягувачів аліментів про видачу судового наказу про стягнення аліментів (ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України), а тому, виходячи з положень чинного законодавства та з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом 04.08.2023, тому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з цієї дати. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Разом з тим, оскільки позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1\~073,60 грн.

Outcome: approved