Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

02.11.2023 [PERSON] звернулась до суду з позовом за змістом якого просить стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третьої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати звернення до суду. Поданий позов обґрунтовується тим, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Діти на даний час є неповнолітніми і проживають разом із позивачем. Спільне життя сторін не склалося. Позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що батько дітей - [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дітей надає в недостатньому розмірі, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 02.11.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Збаражському О.М. для розгляду. 06.11.2023 судом отримано відомості про місце реєстрації відповідача з Єдиного державного демографічного реєстру. 06.11.2023 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/1801/23 про стягнення аліментів, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 29.12.2023 до суду надійшла заява від відповідача [PERSON] про визнання позову [PERSON] про стягнення аліментів. Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визнання позову відповідачем, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 22.09.2014 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис №8 (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.10.2019 виконавчим комітетом Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, батьками [PERSON] , який народився [INFO] в с.Видибор Черняхівського району Житомирської області зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.04.2015 виконавчим комітетом Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] в с.Свидя Черняхівського району Житомирської області зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки виданої Видиборським старостинським округом Черняхівської селищної ради від 07.02.2023 за №58, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживає разом із своїми малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частини першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою та другою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу з стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом зі своєю матір`ю та знаходяться на її утриманні. Батько дітей залишив сім`ю та проживає окремо. Суд приймає до уваги, що саме батьки несуть конституційний обов`язок з утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також виходячи з того, що матеріальне забезпечення дитини повинно мати регулярний характер, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів із відповідача. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, оскільки належних доказів протилежного нею не надано, обов`язок батьків брати участь в утриманні своїх малолітніх дітей у розмірі необхідному для забезпечення гармонійного розвитку дитини, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для присудження з відповідача аліментів на дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, із дня подання заяви до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України). Водночас, суд вважає за необхідне допустити рішення суду про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць на підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60гривень, оскільки позивач у силу статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати при поданні позову.

Outcome: approved