Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, просить стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.09.2019 по 30.04.2020 в сумі 10238 грн. 60 коп., інфляційні втрати в сумі 1003 грн. 57 коп. та 3% річних в сумі 639 грн. 61 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є власником, зареєстрована і проживає у квартирі [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі була зареєстрована і проживала з 2013 до 10.07.2020. Відповідачі, будучи споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, та в силу вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ЖК Української УРСР, маючи обов`язок оплачувати надані їм послуги, такий належним чином не виконували, внаслідок чого за період з 01.09.2019 по 30.04.2020 допустили утворення заборгованості в розмірі 10238 грн. 60 коп. Крім цього, оскільки відповідачі наявну заборгованість за надані послуги не погашає протягом тривалого часу, тому вважає, що у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України з відповідачів підлягають стягненню також інфляційні втрати та три відсотки річних, які становлять 1003 грн. 57 коп. та 639 грн. 61 коп. відповідно. ЛМКП «Львівтеплоенерго» зверталося із заявами про видачу судових наказів, у задоволенні одної з яких було відмовлено, а виданий на підставі іншої судовий наказ в подальшому був скасований за заявою [PERSON] , у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із позовною заявою, яку просить задовольнити. Заочним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 23.05.2022 ухвалено позов задовольнити; Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.09.2019 по 30.04.2020 в сумі 10238 грн. 60 коп., а також 1003 грн. 57 коп. інфляційних втрат та 639 грн. 61 коп. три відсотки річних за період з 21.10.2019 по 20.12.2020, а всього 11881 грн. 78 коп. (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят одну гривню сімдесят вісім копійок); Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судових витрат. Ухвалою від 19.06.2023 постановлено поновити представнику [PERSON] [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду; Заяву представника [PERSON] [PERSON] про перегляд заочного рішення задовольнити; Скасувати заочне рішення Личаківського районного суду м.Львова від 23.05.2022 у справі №463/14154/21 (провадження №2/463/579/22) за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання 18.07.2023, яке неодноразово відкладалося, востаннє на 19.12.2023. В судове засідання представник позивача не з`явилася, разом з тим подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, разом з тим її представник просив розгляд справи проводити без їх участі з урахуванням доводів, зазначених у запереченнях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1 ст.10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, а також витягу про знятих з реєстрації у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідач [PERSON] є власником та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у якій з 20.10.2013 до 10.07.2020 була зареєстрована також і відповідач [PERSON] . Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З представленого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.19-22) вбачається, що плата за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] , не вносилась, внаслідок чого за період з 01.09.2019 по 30.04.2020 утворилась заборгованість в сумі 10238 грн. 60 коп. Разом з тим, як вбачається з долучених до заяви про перегляд заочного рішення суду документів відповідач [PERSON] за вказаною адресою хоча і була зареєстрована, однак з 2015 року не проживає, послугами з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] , не користувалася. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що послугами з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] , в період з 01.09.2019 по 30.04.2020 користувалася лише відповідач [PERSON] , відповідно саме остання зобов`язана оплачувати такі, однак вказаного обов`язку належним чином не виконала, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості підлягають до часткового задоволення та таку слід стягнути з відповідача [PERSON] . Крім цього, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних (а.с.23-26), внаслідок прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов`язання щодо оплати за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, позивачем за період з 21.10.2019 по 20.12.2020 нараховано 1003 грн. 57 коп. інфляційних втрат та 639 грн. 61 коп. три відсотки річних. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач [PERSON] прострочила виконання свого грошового зобов`язання перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних також підлягають до часткового задоволення та такі слід стягнути з відповідача [PERSON] . Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.5) судові витрати, що становлять 2270 грн. судового збору. Разом з тим, з врахуванням того, що усю суму заборгованості стягнуто з відповідача [PERSON] , а в задоволенні вимог до [PERSON] відмовлено, суд вважає, що вказані судові витрати слід покласти в повному обсязі на відповідача [PERSON] .

Outcome: partial