Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 лютого 2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Генічеському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №17. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки.\~ Подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач участі у матеріальному утриманні дитини не приймає. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх дитини, а тому посилаючись на викладене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення не згодна; визначити місце проживання дитини [PERSON] з нею, [PERSON] ; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, просить розгляд справи проводити без її участі, про що зазначила у поданій заяві до суду (а.с.18). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с.16). Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З 19 лютого 2019 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №17. Дошлюбне прізвище позивача - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3). За змістом позову подружнє життя сторін не склалося. Причинами розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Сторони зареєстровані разом з дитиною за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.11, 20, 21), однак за змістом позову проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст.112 СК України. За клопотанням позивача відповідно до ст.113 СК України можливо залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст.182 СК України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги визнання позову відповідачем та положення ст.ст.180, 182, 183\~ Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких суд визначає 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти\~ на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Враховуючи положення ч.1 ст. 13, ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, та беручи до уваги, що позивач у позовній заяві не зазначила виклад обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог в цій частині, вимога про визначення місця проживання дитини задоволенню не підлягає. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 1073 грн. 60 грн., які складаються\~ з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду, за позовну вимогу про розірвання шлюбу (а.с.10). Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст.ст.110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial