Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У травні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] (далі-позивач, [PERSON] ) до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі, відповідач, АТ КБ «Приватбанк», Банк) про стягнення коштів, в якому позивач просить суд стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на свою користь грошові кошти у розмірі 52 744,12 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача зазначив про те, що позивач вважає, що його майнові права порушені. Зазначає, що на рахунку позивача станом на 25.02.2019 року мали залишатися власні грошові кошти на загальну суму 52 744,12 грн. на підтвердження вказаного факту наявності грошових коштів на рахунку надає складений позивачем розрахунок від 26.04.2021 року та виписку руху коштів по рахунку. Також представник позивача вказав, що з невідомих позивачу підстав з листопада 2019 року на рахунку відсутня сума коштів у розмірі 52 744,12 грн., а натомість існує заборгованість. Саме тому позивач вважає, що є всі правові підстави передбаченні ст.ст. 1058, 1060, 1068 ЦК України для стягнення з Банку коштів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін відкрито провадження та призначено судове засідання та роз`яснено відповідачу право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. 01.10.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення по суті спору, відповідно до змісту яких відповідач не погоджується із позовними вимогами в повному обсязі. На противагу доводам позивача щодо появи невідомої останньому заборгованості, зазначив, що 13.09.2021 року Скадовським районним судом Херсонської області розглянуто справу № 663/3895/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та задоволено позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг у формі Анкети-заяви від 25.01.2018 року. До того ж вказала, що розрахунок наданий позивачем по справі не відповідає виписці по рахунку, оскільки позивачем при складанні свого розрахунку не враховано той факт, що дата платежу відрізняється від дати валютування, не враховано позивачем і всіх платежів по рахунку та комісаційні витрати за здійснення переказів на рахунки в інших банках. Крім того, звернула увагу, що заборгованість виникла по рахунку позивача через користування ним кредитним лімітом з 28.11.2018 року у розмірі 100 000,00 грн. а з 18.12.2018 року у розмірі 200 000,00 грн. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання від представника позивача про розгляд справи у відсутність сторони позивача, вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Проте подала на адресу суду заяву, в якій просила залишити позов без задоволення з підстав викладених в письмових поясненнях. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Так, рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 13.09.2021 рок у справі № 663/3898/19 встановлено, що 25.01.2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, про що було підписано відповідну заяву, при підписанні якої відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Тарифами, які розміщені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Матеріалами справи встановлено, що в подальшому, на виконання умов укладеного мж сторонами Договору про надання банківських послуг від 25.01.2018 року Банком видано, а [PERSON] отримано, зокрема преміальні картки до одного карткового рахунку типу MC World BlackEdition. При цьому факт отримання карток позивачем не заперечується. Судом встановлено, що перед отриманням преміальних карток позивач додатково підписав Умови обслуговування та кредитування такого типу карток відповідно від 06.04.2018 року та від 11.09.2018 року, копії зазначених Умов від 06.04.2018 року та від 11.09.2018 року знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до матеріалів справи, з 30.04.2018 року позивач активно користувався картковим рахунком, якого 27.04.2018 року видано картку № [NUMBER] , а згодом 11.09.2018 року видано картку № [NUMBER] . Окрім цього, з 28.11.2018 року Позивач отримав банківську послугу у вигляді встановлении кредитного ліміту у розмірі 100 000,00 грн. на його картковий рахунок. В подальшому, з 18.12.2018 року розмір кредитного ліміту було збільшено до 200 000,00. На підтвердження видачі кредитних коштів, користування Почивачем карткового рахунку Банком надана виписка по картковому рахунку, яка відповідаю до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Національного банку Украї від 18 червня 2003 року № 254 є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до виписки по картковому рахунку вбачається активне використання позивачем як власних коштів, так і починаючи з 28.11.2018 року кредитних коштів, а саме: - розрахування у торговельній мережі; - зняття готівки у банкоматах: - безготівкові перекази за допомогою Приват24; - поповнення рахунку через каси Банку, термінали самообслуговування, Приват24. Вказані операції підтверджують надання банком кредитного ліміту, його використання позивачем та є відповідно первинним документом. Більш того, обставини щодо видачі преміальних карток та встановлення кредитного ліміту підтверджуються довідками Банку, які були надані до пояснень по справі. Всі обставини в наданих Банком доказах відповідають одне одному, а докази не мають між собою суперечностей, зокрема щодо номерів карток, дати встановлення кредитного ліміту та зміни його розміру зі 100 000,00 грн. до 200 000,00 грн. (Виписка по рахунку та Довідки Банку про видачу карток тma встановлення кредитного ліміту надаються). В той же час необхідно відзначити, що так названий розрахунок, наданий Позивачем по справі, не відповідає виписці по рахунку, оскільки позивачем при складанні свого розрахунку не зраховано той факт, що дата платежу (безпосередньо дата операції) відрізняється від дати валютування (датою обробки операції та зарахування коштів отримувачу). Окрім цього, позивачем при складанні свого розрахунку не враховано всі платежі по рахунку та комісійні витрати за здійснення переказів на рахунки в інших банках. Крім того,судом береться до уваги що рішенням Скадовського районного суду Херсонмької області від 13.09.2021 року позов АТ КБ «ПртватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнено з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором від б/н від 25.01.2018 року станом на 31.05.2020 року загальною сумрю 285 188 грн. 56 коп. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що матеріалами справи та сторонами підтверджено факт отримання кредитних коштів та їх використання, ураховуючи положення частини 2 статті 530 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з чч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Аналіз наведених вище норм законодавства та фактично встановлені обставини у справі вказують на те, що підстави для задоволення позову [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів , відсутні. Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Outcome: dismissed