Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін У липні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, та стягнення заподіяної моральної шкоди, мотивуючи це тим, що [INFO] на веб-сайті АНТИКОР (за посиланням: [INFO]) була опублікована стаття авторства [PERSON] під назвою " [INFO] [PERSON] відхопив 11 гектарів на березі Канівського водосховища та чому його так захищає [PERSON] ?". У статті наявні твердження, які містять недостовірну інформаціюі порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, а саме: "Виявилося, що під прикриттям будівництва бази відпочинку фірма [INFO] "; "Проте історія земельної ділянки, яку захопив [PERSON] , варта того, щоб про неї розповісти"; "Так сталося і з ділянкою, на якій [PERSON] будує базу відпочинку та заразом миє пісок…"; "Загальним підсумком знадобилося менше двох місяців, щоб державний ліс опинився у приватній власності фірми шановного [PERSON] ". У зв`язку із чим, просив визнати недостовірною і такою що не відповідає дійсності, порушує його права на честь, гідність і ділову репутацію, інформацію; зобов`язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, стягнути із відповідачів моральну шкоду у розмірі 1 (одна) гривня. 10.10.2023 від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення у справі, згідно яких він стверджує, що не є належним відповідачем у справі та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 27.11.2023 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких він посилається на ряд судових рішень про задоволення позову у подібних спорах за участі компанії Тека-Груп Фаундеішн [TekaGroupFoundation] та [PERSON] та спростовує доводи [PERSON] щодо неналежності відповідача. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 13.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні. ІІІ. Позиції сторін У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених вимог, пояснив, що [PERSON] є неналежним відповідачем по справі. Представник компанії Тека-Груп Фаундеішн [TekaGroupFoundation] у судове засідання не з`явився, заяв по суті спору не подавав. ІV. Фактичні обставини встановлені судом 01.05.2023 на веб-сайті АНТИКОР (за посиланням: [INFO] ) була опублікована стаття авторства [PERSON] під назвою " [INFO] [PERSON] відхопив 11 гектарів на березі Канівського водосховища та чому його так захищає [PERSON] ?", в якій, серед іншого зазначено таке: "Виявилося, що під прикриттям будівництва бази відпочинку фірма [INFO] "; "Проте історія земельної ділянки, яку захопив [PERSON] , варта того, щоб про неї розповісти"; "Так сталося і з ділянкою, на якій [PERSON] будує базу відпочинку та заразом миє пісок…"; "Загальним підсумком знадобилося менше двох місяців, щоб державний ліс опинився у приватній власності фірми шановного [PERSON] " (том № 1 а.с.23-28). В матеріалах справи наявний Звіт за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет від 19.05.0223 за №108/2023-3В, який було складено ДП "ЦЕНТР КОМПЕТЕНЦІЇ АДРЕСНОГО ПРОСТОРУ МЕРЕЖІ ІНТЕРНЕТ" КОНСОРЦІУМУ "УКРАЇНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДТРИМКИ НОМЕРІВ І АДРЕС", і який підтверджує факт публічного і широкодоступного поширення вказаної статті 01.05.2023 (а.с.29-37). Опублікована у статті інформація стосується саме [PERSON] , оскільки його ім`я зазначено у заголовку статті та згадується надалі по тексту ще 13 разів. Крім цього, зазначено що [PERSON] є власником ТОВ "МАКПАУ ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ", а в матеріалах справи наявна інформація з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "МАКПАУ ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ" (40179544), згідно з якою саме позивач є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "МАКПАУ ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ" (том №1 а.с.38-41). Відтак, суд встановив, що поширена у статті інформація стосується саме позивача. У матеріалах справи наявний висновок експерта №10156 від 28.06.2023 за результатами семантико-текстуального дослідження, згідно з яким експерт дійшов висновку, що в опублікованій статтіносіями інформації щодо особи [PERSON] у наведених текстових фрагментах (стосується всіх фрагментів, оскільки за механізмом змістовно-асоціативного зв`язку діяльність компанії та її очільника закономірно і безпосередньо пов`язуються між собою) виступає такий мовний засіб як сполучення лексичних одиниць, словникове значення яких містить негативний аксіологічний компонент, зокрема вказівку на протизаконні дії, дії або наміри, що суперечать суспільній моралі. Як випливає із загального змісту тексту статті, його стилістичних особливостей, значень лексичних єдностей, за допомогою яких характеризується діяльність [PERSON] , можна стверджувати, що у загальному контексті висловлювань ці словосполучення та фразові єдності мають виражену негативну конотацію, тобто є носіями негативної інформації, а зміст вказаних в цьому пункті фрагментів текстового матеріалу полягає у змалюванні особи [PERSON] як підприємця, який у своїй діяльності нехтує нормами етики та моралі, порушує закони, зокрема, природоохоронні й екологічні (том №1 а.с.42-53). Суд вважає, що наведений висновок експерта є належним та допустимим доказом на підтвердження того, що наявні у статті висловлювання є фактичними твердженнями та містять інформацію негативного характеру щодо особи позивача. Факт недостовірності поширеної у статті інформації полягає у тому, що ані позивач, ані його фірма (ТОВ "МАКПАУ ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ"), про яку йде мова у статті, не займалися добуванням чи намиванням піску та ніколи не вчиняли дій, спрямованих на руйнування берегової лінії, докази зворотного в матеріалах справи відсутні. Земельні ділянки, які перебувають у власності позивача та ТОВ "МАКПАУ ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ" набуті законним шляхом укладення договорів купівлі-продажу, якінаявні в матеріалах справи. Тому твердження про захоплення Позивачем земельної ділянки є недостовірними (том № 1 а.с.54-135). Земельні ділянки (якими володіє позивач та ТОВ"МАКПАУ ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ") на дату їх придбання не перебували у державній власності та не відносилися до лісів, а тому твердження про перебування державного лісу у власності позивача є недостовірним. Отже, суд приходить до висновку, що опублікована у статті інформація (яка є предметом позовних вимог) є недостовірною, а тому підлягає спростуванню у такий самий спосіб, якою вона була розповсюджена. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди то суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди у розмірі 1 грн є обґрунтованим, розумним та справедливим із тими душевними стражданнями, яких позивач зазнав і продовжує зазнавати у зв`язку із поширенням недостовірної інформації щодо нього. У матеріалах справи наявна довідка з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 19.05.2023 за №100/2023-Д, яка видана Дочірнім підприємство "Центр компетенції адресного простору мережі інтернет" консорціуму "Український центр підтримки номерів і адрес" та відповідно до якої : - власником Свідоцтва на знак для товарів і послуг "АНТИКОР" №220255 є ТЕКА-ГРУП ФАУНДЕІШН (Глобал Банк Тауер, 18 флор, 50 стріт, П.О. Бокс 0831-02484 Панама, Республіка Панама), а заявником - [PERSON] ( [ADDRESS] ), - власником веб-сайту [INFO] є реєстрант доменного імені [INFO] - компанія Teka-GroupFoundation. Із тексту вказаної довідки або інших наявних у матеріалах справи доказів неможливо встановити, що саме [PERSON] є засновником та дійсним власником (реєстрантом) веб-сайтуhttps://antikor.com.ua, на якому була опублікована стаття під назвою "Яким чином ще один мутний «айтішник» [PERSON] відхопив 11 гектарів на березі Канівського водосховища та чому його так захищає [PERSON] ?". Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] є неналежним відповідачем, а тому позовні вимоги до нього не підлягають задоволенню. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Частина перша статті 270 ЦК України визначає, що відповідно до Конституції України фізична особа має право, зокрема, на повагу до гідності та честі. Відповідно до 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена." Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" ("Постанова №1"):Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. […] До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо." Відповідно до пункту 15 Постанови №1при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені)." Під поширенням недостовірної інформації у цій справі слід розуміти розміщення в публічному доступі у загальнодоступній мережі Інтернет на веб-сайті: https://antikor.com.ua/статті із висловлюванням недостовірних відомостей щодо Позивача, які негативно впливають на його честь, гідність і ділову репутацію. В абзаці 6 пункту 15 Постанови № 1 визначено, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності та честі. Згідно з пунктом 19 Постанови № 1 вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до пункту 75 рішення Європеи?ського суду з прав людини від 12 липня 2001 року справа "Фельдек проти Словаччини" у своїй практиці суд розрізняє фактичні повідомлення та оцінні судження. Тоді як реальність фактів можна продемонструвати, достовірність оцінних суджень неможливо довести." Судом встановлено, що опублікована (розповсюджена) щодо позивача недостовірна інформація є фактичними твердженнями (а не оціночними судженнями) та не відповідає дійсності, тобто є недостовірною. Відповідно до статей 3 і 28 Конституції України честь і гідність людини є найвищою соціальною цінністю, та встановлено, що кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності, а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно зі ст. 276 ЦК України орган державної влади, фізична особа або юридична особа, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його поновлення, якщо такі не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Відповідно до постанови Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18): "Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала." Як зазначено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" ("Постанова №4"): "Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації […] інших негативних наслідків". Відповідно до частини першої ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як зазначається у пункті 5 Постанови № 4: "Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні". У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово визнавав репутацію (рішення від 19 вересня 2006 року по справі "White v. Sweden", рішення від 15 листопада 2007 року у справі "Pfeifer v Austria"), а також честь особи (рішення від 4 жовтня 2007 року в справі "SanchezCardenas v. Norway") як складову права на повагу до приватного життя. Зокрема, в пункті 35 рішення у справі "Pfeifer v Austria", Європейський суд з прав людини констатував, що репутація особи є частиною його особистої ідентичності та психологічної цілісності, а тому відноситься до сфери її приватного життя і підлягає охороні, у тому числі і судовій. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, які є особистими немайновими благами фізичної особи; гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Згідно п. 4 Постанови № 1 під поняттям честі слід розуміти особисте немайнове благо, що є позитивною соціальною оцінкою особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності поведінки загальноприйнятим уявленням про добро і зло та усвідомлення особою цієї оцінки. Під поняттям гідності слід розуміти чинник моральної свідомості, який, водночас, відображає моральне ставлення індивіда до самого себе та суспільства до нього. У свою чергу, діловою репутацією є усталена оцінка фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значимі діяння у певній сфері, що відома оточуючим. Судом встановлено, що у діях відповідача, компанії Teka-Group Foundation, щодо поширення завідомо недостовірних тверджень про позивача наявні усі обов`язкові елементи для притягнення його до матеріальної відповідальності за моральну шкоду, завдану позивачу: неправомірні дії відповідача щодо позивача; наявність моральної шкоди у позивача; причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями та моральною шкодою; вина відповідача. Отже позовні вимоги до компанії Teka-Group Foundation є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог до [PERSON] суд вважає, що у їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки достовірно неможливо встановити, що [PERSON] є засновником та дійсним власником (реєстрантом) веб-сайтуhttps://antikor.com.ua, отже є неналежним відповідачем по справі. VІ. Розподіл судових витрат. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача, компанії Teka-GroupFoundation, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 831,20 грн.

Outcome: approved