Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

13 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла прабабуся позивача [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв її внук [PERSON] батько позивача. Спадкових прав останній не оформив та [INFO] помер. Належне йому, як спадкоємцю першої черги за законом, право на спадкування він не реалізував, оскільки вважав, що відповідачка [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця [PERSON] та бабусею позивача, прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Вказуючи, що зазначена причина є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 21 листопада 2023 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити, розглядати справу без його участі (а. с. 29). Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 21 листопада 2023 року подала до суду, письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за її відсутності (а. с. 31). Представник відповідача Турійської селищної ради у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а. с. 24), 17 листопада 2023 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а. с. 25). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а. с. 9). Відповідно до довідки Турійської селищної ради № 51 від 10 листопада 2023 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала разом із внуком [PERSON] в селищі міського типу Турійськ Волинської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ковельської міської нотаріальної контори 15 вересня 2000 року за № 2421, відповідно до якого все своє майно заповіла своєму внукові [PERSON] (а. с. 14). Спадщину після смерті [PERSON] в контексті положень статті 549 Цивільного кодексу УРСР прийняв її внук [PERSON] , який вступив у фактичне управління і володіння спадковим майном (а. с. 10). [PERSON] помер [INFO] в селищі міського типу Турійськ Ковельського району Волинської області і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно (а. с. 7). Відповідно до довідки Турійської селищної ради № 50 від 10 листопада 2023 року, [PERSON] був зареєстрований у по [ADDRESS] та на день смерті проживав один (а. с. 11). За життя [PERSON] заповіт не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 27, 28). Позивач є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8). Відповідачка [PERSON] , яка є матір`ю спадкодавця [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини після смерті сина до нотаріуса не зверталася, а, навпаки, подала заяву, в якій просила вважати її такою, що не прийняла спадщину, та вказала, що не заперечує проти її прийняття позивачем у цій справі (а. с. 12). Приватний нотаріус 12 листопада 2023 року відмовив позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 15). На час смерті позивач із спадкодавцем не проживав, а тому для прийняття спадщини після його смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270\~Цивільного кодексу\~України зобов`язаний був у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність із наявністю заповіту на його батька, спадкового майна, належного [PERSON] , і наявність інформації, що відповідачка [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , прийняла спадщину після смерті останньої, у зв`язку з чим він з об`єктивних причин не подавав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Наведені правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] три місяці після набрання цим рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 536 гривень 80 копійок; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - по 268 гривень 40 копійок з кожного. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: approved