Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що вона є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Подану заяву мотивує тим, що вона народилась [INFO] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу, вона змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Після розпаду радянського союзу, її батькам були видані паспорти України, однак там їхні прізвища зазначені як « [PERSON] ». Зазначає, що її батько помер [INFO] , а матір [INFO] . Після смерті останньої вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у зв`язку із недоведеністю родинних відносин. Встановити даний факт в позасудовому порядку вона позбавлена можливості. У судовому засіданні заявниця [PERSON] дану заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Вигодської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі та зазначив, що не заперечує проти задоволення даної заяви. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 28.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю заявниці та представника заінтересованої особи. 22 грудня 2023 року від представника заінтересованої особи Вигодської селищної ради на електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд даної справи без його участі та відсутності заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: заявниця [PERSON] народилась [INFO] . Дошлюбне прізвище останньої « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 8). Її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 6). Відповідно до копій свідоцтв про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10) та серії [NUMBER] (а.с. 9), [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] . За життя, 25.05.2022, [PERSON] , склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано Франківської області Дуткевич О.Я., зареєстрований в реєстрі за №105 (а.с. 16) згідно із яким, все своє майно, де б воно не було, і з чого не складалось, заповіла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку Долинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано Франківської області Західного міжрегіонального управління юстиції, про неможливість внесення змін до актового запису цивільного стану (а.с. 15), виправити прізвище дитини та батьків з « [PERSON] » на « [PERSON] » є неможливим. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернулась до нотаріуса, однак у видачі такого їй було відмовлено у зв`язку із тим, що не надано документів, які підтверджують родинний зв`язок між нею та її померлою матір`ю (а.с. 14). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] . Отже судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] була дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак через помилковість у перекладі із російської мови прізвища останньої, у свідоцтві про смерть зазначено « [PERSON] ». Встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй можливості реалізувати своє право на спадкування. Правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у заявниці права на спадкування і неможливості реалізації цього права, через неможливість підтвердження факту родинних відносин між нею та її померлою мамою. ІV. Оцінка суду: суд, заслухавши пояснення заявниці, покази свідків, взявши до уваги позицію представника заінтересованої особи, який не заперечив щодо задоволення даної заяви, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Як вбачається з роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Для заявниці встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, оскільки вона зможе оформити спадкові права після смерті її матері. Однак, у зв`язку з розбіжністю у їхніх прізвищах остання позбавлена можливості довести, що вона була дочкою померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, заявниця [PERSON] є спадкоємицею за заповітом, та що в сукупності з іншими здобутими та дослідженими в судовому засіданні доказами свідчить про факт родинних відносин між останньою та [PERSON] . Отже, в ході судового розгляду, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, які підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд приходить висновку, що факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . V. Розподіл судових витрат: відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved