Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

29.09.2023 року до суду звернувся представник: адвокат Левицька Ю.В. в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В., про визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування за заповітом. 04.10.2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 09.10.2023 року до суду звернувся представник: адвокат Левицька Ю.В. в інтересах [PERSON] з заявою про усунення недоліків позовної заяви. 11.10.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання. 11.12.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті на 25.12.2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] звертається до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, оскільки в нотаріальному порядку останній не може оформити спадщину з причин відсутності у нього свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач є рідним сином [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 28.10.2022 року, мати позивача [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить актовий запис № 2763. За життя [PERSON] склала на свого сина заповіт від 01.07.2022 року, зареєстрований в реєстрі №1332, посвідчений приватним нотаріусом Горловою Ю.М., в якому зазначила, що усе належне майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належати на день смерті, і на що вона за законом має право, заповідала [PERSON] , [INFO] , - своєму рідному сину. Позивач у встановленому порядку та у строки звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. та подав заяву про прийняття спадщини за заповітом. Проте, оформити спадщину не зміг, так як постановою приватного нотаріуса від 12.09.2023 року [PERSON] відмовлено в оформлені спадщини у зв`язку з тим, що позивач не надав нотаріусу документи, які підтверджують право власності. Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10.09.2008 року, виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира [ADDRESS] , належить у рівних частках по 1/4 кожному: [PERSON] (померлій), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте, оригінал даного свідоцтва знаходиться у відповідачів, які не надали його позивачу для оформлення спадщини після матері, тому даний спір не був вирішений мирним шляхом, а отже права позивача підлягають судовому захисту. Позивач є єдиним спадкоємцем 1/4 частки квартири [ADDRESS] та має повне право на визнання за ним у судовому порядку права власності на цю частку, оскільки він не може оформити свої спадкові права, так як у нього відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Прохали визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . 25.12.2023 року позивач та його представник: адвокат Левицька Ю.В. в судове засідання не з`явилися, 25.12.2023 року представник подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала. 25.12.2023 року відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. 25.12.2023 року третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. в судове засідання не з`явилася, 30.10.2023 року надала копію спадкової справи, прохала справу розглянути у її відсутність. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Багатівка Куйбишевського району Запорізької області народився позивач - [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий 10.02.1998 року Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.1967 року матір`ю позивача [PERSON] є [PERSON] . [INFO] в м. Запоріжжя Дніпровський район померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2022 року. За життя 01.07.2020 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М., зареєстрований в реєстрі за №1332, яким на випадок своєї смерті усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, - заповіла [PERSON] , [INFO] . [PERSON] належала на праві власності 1/4 частка квартира за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10.09.2008 року, виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Відповідачі у справі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] також є власниками по 1/4 частці квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно Звіту про оцінку майна №210923-1 від 21.09.2023 року ринкова вартість 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , становить 203603,50 грн. без ПДВ. 07.11.2022 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. з заявою про прийняття спадщини за законом та за заповітом після матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 07.11.2022 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. заведено спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] , номер у нотаріуса 44/2022, номер у спадковому реєстрі №69889027. 12.09.2023 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . 12.09.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. за результатом розгляду документів, наданих позивачем для оформлення спадщини за заповітом на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки документів, що підтверджують право власності на майно не надано. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 п.1 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути: визнання права. Відповідно ч.1,4 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Відповідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В п.3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як спадкоємець за заповітом після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій матері на праві власності, оскільки його право на спадкування не визнається нотаріусом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на майно, у зв`язку з тим, що оригінал свідоцтва про право власності на квартиру знаходиться у відповідачів, тому отримати спадщину можна лише в судовому порядку. Суд доходить висновку, що позивач виконав всі вимоги, які визначені в законодавстві для прийняття спадщини після матері, але через об`єктивні обставини він не має змоги оформити спадщину належним чином, так як його право на спадщину не визнається нотаріусом, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. А тому враховуючи те, що позивач прийняв спадщину за заповітом після матері, подавши відповідну заяву нотаріусу у встановлений законом строк, в належному порядку звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, останній не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, суд вважає, що право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Так як позивач не заявляв вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved