Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

У черні 2023 року позивач через свого адвоката Завгороднього А. М. та підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив, в обґрунтування якого посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська у цивільній справі від 14 вересня 2017, шлюб між ними розірвано. На підставі судового наказу, виданого Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року з нього стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. У подальшому він почав проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] і у них народився син - [PERSON] , [INFO] . 17 червня 2023 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Дружина [PERSON] має третю групу інвалідності з дитинства. Таким чином, у нього змінився матеріальний і сімейний стан. У зв`язку з чим, він вимушений звернутись до суду та просить: - припинити стягнення з громадянина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , аліменти на користь громадянки [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на утримання громадянки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, що стягуються з громадянина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на підставі судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року, у справі за номером 183/3795/22; - змінити визначення розміру аліментів, які стягуються із громадянина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на підставі судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року, у справі за номером 183/3795/22, на користь громадянки [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на утримання громадянки [PERSON] , [INFO] , з однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення і до досягнення дитиною повноліття, на стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок щомісячно, на користь громадянки [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на утримання громадянки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з громадянина [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , аліменти на користь громадянки [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на утримання громадянки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісяця, починаючи з дати подання позовної заяви про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення і до досягнення дитиною повноліття. Не погоджуючись із пред`явленим позовом, 05 жовтня 2023 року відповідач [PERSON] подала суду відзив на позовну заяву, у якому заперечувала проти позовних вимог, просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, зазначаючи, що надані позивачем докази жодним чином не підтверджують погіршення його матеріального стану, як і не надано доказів, що на утриманні позивача перебувають і син [PERSON] і дружна [PERSON] . Саме лише одруження позивача на [PERSON] та наявність у неї третьої групи інвалідності не вказує на те, що вона є непрацездатною, не має джерел доходу внаслідок визначених законом підстав та наявності саме у позивача обов?язку її утримувати. Відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву від учасників справи на адресу суду не надходило. Ухвалою судді від 03 липня 2023 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 14 серпня 2023 року. 20 вересня 2023 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 21 вересня 2023 року. Ухвалою судді від 21 вересня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою сторонам було встановлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до таких висновків. Суд установив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 20). На підставі судового наказу, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року, у цивільній справі № 183/3795/22, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 10 серпня 2022 року (а.с. 53). Як убачається з матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 54 зворот сторінки). 17 червня 2023 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка має третю групу інвалідності з дитинства (а.с.54, 55). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд ураховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Так, у своєму позові позивач зазначає, що на теперішній час у нього змінився сімейний стан, оскільки на його утриманні знаходиться дружина [PERSON] , яка має третю групу інвалідності з дитинства та їх спільний син [PERSON] . Однак доказів на підтвердження цієї обставини, а саме безробіття чи непрацездатності дружини, позивачем не надано, не надано доказів і того, що син [PERSON] знаходяться повністю на утриманні позивача, як і не подано доказів, що сплата аліментів у визначеному судом розімірі ставить його та його сім`ю у скрутне матеріальне становище. Згідно з частиною 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Крім того, як убачається з позовних вимог, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, а саме з 1/4 частини від його заробітку (доходу) на стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн., щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, діючим законодавством не передбачено право платника аліментів звертатися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Таким чином, суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, відзив відповідача на позовну заяву, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. Також, відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed