overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 02.08.1997 виконкомом Катеринівської сільської Ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис №4, від якого неповнолітніх дітей не мають, пославшись на те, що з січня 2023 року вони з відповідачем припинили спільне проживання у зв`язку зі сварками на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Позивачка, повідомлена про розгляд справи належним чином, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.17). Відповідач, повідомлений про розгляд справи належним чином (а.с.16,22-23), у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. З огляду на належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, не повідомлення відповідачем про причини неявки у судове засідання, неподання відзиву, а також, враховуючи ту обставину, що позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд постановив про ухвалення заочного рішення. Дослідивши докази у справі, суд дістає таких висновків: Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено: 02.08.1997 виконкомом Катеринівської сільської Ради Костянтинівського району Донецької області зареєстрований шлюб між громадянином України [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу набула прізвище [PERSON] , актовий запис № 4 (копія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] - на а.с.7). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Про наявність спору з приводу спільного майна сторонами не заявлено. Можливість примирення позивачка виключила. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

Дана справа є складною. По даній справі необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Дані обставини суд вважає винятковими і тому складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

06.12.2023 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 05.04.2022 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Разом не проживають більше 2 місяців. За таких обставин позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 05.04.2022 року у Білопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис 24. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлявся про час та місце судового розгляду справи шляхом надсилання судової повістки у вигляді смс-повідомлення, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони з 05.04.2022 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований у Білопільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис 24 (а.с.4) Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5) Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я фактично розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

14 листопада 2023 року позивач з використанням засобів поштового зв`язку звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 грудня 2022 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, з використанням засобів електронного зв`язку подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 21 грудня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 1711 (а.с. 3). Спільних дітей сторони не мають. Подружні відносини подружжя припинило, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

02.11.2023 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Позивач просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Відзив не надав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. До 2014 року сторони перебували в шлюбі і мають спільну повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який навчається в ВСП «ФКТКТ НУ «Чернігівська політехніка». Строк навчання до 30.06.2024 року (а.с.9). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31 наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, ненадання відповідачем відзиву,суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини на час навчання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

24.11.2023 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 17.06.2016 року, від шлюбу не мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.06.2016 року. Від шлюбу не мають дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

Представник психіатричного закладу - КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він становить небезпеку для оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано шизофренію загострення, у такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судовому засіданні не зміг дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонарі. Представник особи, відносно якої подана заява підтримав позицію [PERSON] .. Інші учасники не заперечують проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 31.12.2023 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів, яка 01.01.2024 р. оглянула [PERSON] встановила наявність у нього шизофренії загострення, та прийшла до висновку про необхідність госпіталізації хворого у психіатричному стаціонарі, оскільки внаслідок захворювання він становить небезпеку для оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 01.01.2024 р., медичною картою стаціонарного хворого №9566 від 31.12.2023 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

Представник психіатричного закладу - КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано шизофренію параноїдної форми, загострення, у такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , в судовому засіданні не зміг дати усвідомленої згоди щодо своєї госпіталізації у стаціонарі. Представник особи, відносно якої подана заява проти госпіталізації не заперечував. Інші учасники не заперечують проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 02.01.2024 р. [PERSON] був доставлений в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів, яка 02.01.2024 р. оглянула [PERSON] встановила наявність у нього шизофренії параноїдної форми, загострення, та прийшла до висновку про необхідність госпіталізації хворого у психіатричному стаціонарі, оскільки внаслідок захворювання він не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 02.01.2024 р., медичною картою стаціонарного хворого №18 від 02.01.2024 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

15.11.2023 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи позов тим, що спільне життя у них не склалося і шлюбні відносини припинені. Ухвалою судді від 22.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 14.12.2023. 14.12.2023 розгляд справи відкладено на 03.01.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання 03.01.2024 позивач не з`явилася, подала заяву, в якій позов підтримала та просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). 08.01.2016 сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 16 (а.с. 16). За змістом позовної заяви, подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться з 2020 року, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

05.10.2023 року [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує, що вона 10.08.2023 року набула права власності на вказану квартиру, відповідач, який є колишнім власником, в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку (виписатись) відмовляється, що створює їй перешкоди для повного та безперешкодного користування власністю. Відповідачем відзив не надано. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача просив справу розглядати за відсутності сторони позивача, на заочний розгляд справи згоден. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 10.08.2023, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] , який відповідно до п.4.12 Договору зобов2язався знятись з реєстраційного обліку по вказаній квартирі до 17.08.2023 року. Однак відповідач в добровільному порядку з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не знявся. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 270 ЦК України фізична особа, серед іншого, має право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що 04 листопада 2014 року між нею та відповідачем виконавчим комітетом Романівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №5. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги. Вважає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків, що призвело до припинення шлюбних відносин. Шлюб існує лише юридично, оскільки сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Вважає , що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб,після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ", дитину залишити проживати з нею та не стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір. До суду позивачка та її представник не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просила позов задовольнити, шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матір`ю, судові витрати покласти на позивачку. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував, щоб дитина залишилась проживати з матір`ю. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 04 листопада 2014 року виконавчим комітетом Романівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис №5. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Це дає суду підстави для висновку про те, що сім`я розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, шлюб між сторонами підлягає розірванню. Дитину необхідно залишити проживати з матір`ю. На підставі ст.ст. 104, 105, 110-115 СК України та

Outcome: approved