Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

У листопаді 2023 до Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК ІМПЕРАТИВ», в якій позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму заборгованості за Договором безпроцентної позики за №1-КК від 08.09.2022 у розмірі 9692 грн. 60 коп. (Документ сформований в системі «Електронний суд»). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.09.2022 між ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК ІМПЕРАТИВ» та відповідачем було укладено Договір безпроцентної позики за № 1 -КК. Згідно п.1.1. Договору позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти у сумі 12000 гривен шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, про що свідчить платіжна інструкція за № 828 від 08.09.2022. За умовами договору [PERSON] мав повернути грошові кошти в строк до 10 березня 2023 року, але не здійснив цього. Відповідно до п.5.1. договору безпроцентної позики відповідач зобов`язаний був повертати суму позики на поточний рахунок позивача рівними частинами з 1 по 10 число кожного місяця за наступним графіком: з 1 по 10 жовтня 2022 р. - 2000 гривен;з 1 по 10 листопада 2022 р. - 2000 гривен; з 1 по 10 грудня 2022 р. - 2000 гривен ;з 1 по 10 січня 2023р. - 2000 гривен; з 1 по 10 лютого 2023 р. - 2000 гривен; з 1 по 10 березня 2023 р. - 2000 гривен. 08.11.2022 відповідач перерахував на поточний рахунок позивача кошти в сумі 2000 гривен, номер платіжної інструкції 383482089 від 08.11.2022, 13.12.2022 відповідач знову перерахував на поточний рахунок позивача кошти в сумі 2000 гривен, номер платіжної інструкції 394763958 від 13.12.2022. Відповідно до п.4.1. Договору, крайній строк повернення позики становить 6 місяців з моменту надання суми позики. З вище викладеного вбачається, що відповідач не сплатив позику в сумі 8000 гривен. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то повинен сплатити позивачу борг в сумі 8000 гривен; штраф в сумі 1200 гривен (по 200 грн за кожний факт (кожен місяць) прострочення платежу) - за прострочення позики; 145 гривен 15 коп. 3 відсотків річних, 347 гривен 45 коп. - інфляційні втрати, а всього 9692 гривен 60 копійок. З метою вирішення вказаного спору ТОВ «Торговий будинок Імператив» направило відповідачу через AT «Укрпошта» претензію від 18.08.2023 про повернення коштів з описом до вкладення. Відповідач 06.09.2023 отримав претензію, але відповіді на неї не надав, і заходів щодо погашення заборгованості не вжив. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2022 між ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК ІМПЕРАТИВ» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір безпроцентної позики за № 1 -КК. Згідно п.1.1, п.2.1, п.3.1 Договору позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти у сумі 12000 гривен шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, про що свідчить платіжна інструкція за № 828 від 08.09.2022. Відповідно до п.4.1. Договору, крайній строк повернення позики становить 6 місяців з моменту надання суми позики, тобто по 10.03.2023. Відповідно до п.5.1. п. 5.2 Договору безпроцентної позики, відповідач зобов`язаний був повертати суму позики на поточний рахунок позивача рівними частинами з 1 по 10 число кожного місяця за наступним графіком: з 1 по 10 жовтня 2022 р. - 2000 гривен; з 1 по 10 листопада 2022 р. - 2000 гривен; з 1 по 10 грудня 2022 р. - 2000 гривен ;з 1 по 10 січня 2023р. - 2000 гривен; з 1 по 10 лютого 2023 р. - 2000 гривен; з 1 по 10 березня 2023 р. - 2000 гривен. 08.11.2022 відповідач [PERSON] перерахував на поточний рахунок позивача кошти в сумі 2000 гривен, що підтверджується платіжною інструкцією № 383482089 від 08.11.2022. 13.12.2022 відповідач [PERSON] перерахував на поточний рахунок позивача кошти в сумі 2000 гривен, що підтверджується платіжною інструкцією № 394763958 від 13.12.2022. З вище викладеного вбачається, що кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору, однак позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не в повному обсязі повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 8000, 00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, заборгованість відповідача становить 9692 гривен 60 копійок, з яких: борг в сумі 8000 гривен; штраф в сумі 1200 гривен (по 200 грн за кожний факт (кожен місяць) прострочення платежу) - за прострочення позики; 145 гривен 15 коп. 3 відсотків річних, 347 гривен 45 коп. - інфляційні втрати. 18.08.2023 ТОВ «Торговий будинок Імператив» направило відповідачу претензію про повернення коштів з описом до вкладення, але відповідач заходів щодо погашення заборгованості не вжив. Згідно із ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~ст. 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу положень\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статями\~525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно частини 1\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит у розмірі 12000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, з огляду на це за ним утворилася заборгованість, яка складає суму в розмірі 8000,00 гривень заборгованості за кредитом. В частині стягнення суми штрафу, 3 % річних та інфляції суд приходить до наступного. Позивач просить стягнути з відповідача штраф в сумі 1200 гривен (по 200 грн за кожний факт (кожен місяць) прострочення платежу) - за прострочення позики; 145 гривен 15 коп. 3 відсотків річних, 347 гривен 45 коп. - інфляційні втрати. Розрахунок здійснено за період з 11.10.2022 по 18.08.2023. У відповідності до ч.2 ст.\~625 ЦК\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, 17.03.2022 набрав чинності пункт 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень ЦК України, відповідно до якого\~\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан введено в Україні\~Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року\~із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому його дія неодноразово продовжувалася, зокрема по теперішній час. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що штраф, інфляційні нарахування та три проценти річних, нараховані за період дії воєнного стану, а відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст.\~77,\~78 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, відповідачем не надано. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами у розмірі 8000, 00 грн., що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1782,18 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved