Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1.До Іваничівського районного суду Волинської області надійшов позов від [PERSON] до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що шлюб зареєстрований 24.02.2021 Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 40. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач зазначила, що шлюбні відносини станом на подачу позовної заяви, існують формально. Причиною розпаду сім`ї є різні характери та погляди на життя, наявність окремого бюджету, відсутність спільних прав та обов`язків. Зазначає, що між позивачем та відповідачем зникло почуття любові та взаємоповаги. Подальше сімейне життя і збереження родини неможливе. Спору з приводу майна на даний час немає. 1.2.Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. У зв`язку із зазначеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача. 1.3.Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча сповіщався належним чином про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення поштової кореспонденції за наявною адресою з ухвалою про відкриття провадження, позовними матеріалами і судовими викликами та оголошенням на сайті. Суд, враховуючи надану позивачем заяву відсутність від відповідача відзиву проти позову, згідно положень ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 2.1. Позивач 18.12.2023 надала суду заяву в якій зазначила, що розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити ІІІ. Процесуальні дії у справі. 3.1.Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 17.10.2023 провадження в справі відкрито та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 11). 3.2.У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІV.Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4.1.Свідоцтвом про шлюб, актовий запис №40, виданим Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] з 24.02.2021 перебувають у шлюбі (а.с. 5). 4.2.Встановлено, що від шлюбу сторони дітей не мають. V.Оцінка суду. 5.1.Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 5.2.Згідно з приписами ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. 5.3.Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. 5.4.Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. 5.5.Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч. 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. 5.6.Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст. ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору. 5.7.Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 5.8.Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. 5.9.Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. 5.10.Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який зміни в прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи те, що у позовних матеріалах позивач [PERSON] , вказує на те, що після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] , суд вважає доцільним залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». 5.12.Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею за подання даного позову судовий збір в сумі 1073 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved