Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2023 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав залишено без задоволення. Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.07.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2023 року без змін. 27.11.2023 року представником відповідача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9700 гривень. 18.12.2023 року представником позивача подано заяву, в якій представник заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу, а також вказувала на їх неспівмірність складності справи внаслідок завищення. Представник позивача вказувала, що відповідач [PERSON] не піклується про дітей, мешкає за межами України, має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] . В судове засідання сторони та їх представники не прибули, про місце та час розгляду заяви повідомлені в установленому порядку, представники сторін направили заяви про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі сторін та їх представників. При вирішенні вказаної заяви суд керується наступним. Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. При ухваленні рішення суду судом не було вирішено питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд керується наступним. Статтею 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Стаття 137 ЦПК України вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в матеріалах справи наявні копія договору про надання правової допомоги від 22.09.2022 року, акту приймання виконаних робіт від 13.12.2022 року, за яким адвокатом Біліченком О.О. надані, а [PERSON] прийняті послуги за договором про надання правової допомоги від 22.09.2022 року на суму 9700 гривень з докладним описом наданих послуг із зазначенням їх вартості, а також копія квитанції про сплату таких послуг на зазначену суму від 13.12.2022 року. Згідно із протоколами судових засідань адвокат Біліченко О.О. приймав участь в судових засіданнях 06.10.2022 року та 13.12.2022 року. Як вказує ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Статтею 141 ч. 8 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 137 передбачає також, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року по справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Сукупність наступних обставин: цивільна справа розглядалась судом в порядку загального позовного провадження, що обумовило необхідність брати участь в судових засіданнях; справа має істотне значення для сторін, адже мова йдеться про права дітей та батьків, що дозволяє суду віднести цю справу до категорії середньої складності. Представником позивача заявлено про зменшення витрат на оплату правничої допомоги з посиланням на їх неспівмірність, але жодних доказів того, що витрати є неспівмірними або обґрунтування того, чому саме представник та позивач вважають завищеною вартість представництва інтересів відповідача в суді в заяву не міститься. При цьому суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду позивач зазначав, що орієнтовні витрати на правничу допомогу, які понесені ним, складають 8000 гривень, з яких 3500 гривень за консультацію та підготовку позовної заяви, а 4500 гривень за участь адвоката в судових засіданнях, складання та подання заяв та клопотань. Отже витрати, понесені позивачем у 800 гривень, є абсолютно співмірними з витратами, які понесла відповідач у зв?язку з розглядом справи у 9700 гривень. Посилання представника на те, що [PERSON] самостійно виховує дітей, а [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів, як на підставу для відмови у стягненні судових витрат, судом до уваги не приймаються, адже чинним законодавством не передбачено можливості зменшення судових витрат по одній справі через наявність іншої заборгованості, яка має абсолютну іншу правову природу та походження. Враховуючи вищевказане, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу належить стягнути з позивача на користь відповідача в повному обсягу. На підставі викладеного,

Outcome: approved