Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначаючи що 15.09.2020 року між [PERSON] (далі за текстом - Позикодавець) та [PERSON] (далі за текстом - Позичальник) укладено договір позики, який посвідчено Баранець А.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального за реєстровим №305 (копія договору позики додається). Відповідно до п. 1 вказаного договору Позикодавець передає у власність Позичальника грошові кошти в сумі 2 800 030 (два мільйони вісімсот тисяч тридцять) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 100 000 (сто тисяч) доларів СІІІА, згідно встановленого станом на 15.09.2020 року Національним банком України офіційного курсу долару США до гривні, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та 3,5% (три з половиною відсотки) за кожен місяць користування позикою. Отримання вказаних грошових коштів Позичальником підтверджується п. 2. договору позики де зазначено, що грошові кошти, що є предметом цього, договору, передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього договору. Положеннями п. З договору визначено, що Позичальник зобов`язаний був повернути Позикодавцю грошові кошти визначені п. 1 договору в строк до 15.03.2021. З огляду на те, що позичальником не було виконано зобов`язання за договором позики, 26.08.2021 Позикодавцем на адресу Позичальника було направлено вимогу. Вказана вимога Позичальником виконана не була. Станом на дату подання позову невиконанні Позичальником зобов`язання за договором позики складають 3 113 371 (три мільйони сто тринадцять тисяч триста сімдесят одна) гривня 47 копійок, з яких: 2 605 750 (два мільйони шістсот п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок - основного боргу; 456 006 (чотириста п`ятдесят шість тисяч шість) гривень 25 копійок - процентів за користування позикою; 51 615 (п`ятдесят одна тисяча шістсот п`ятнадцять) гривень 22 копійки - 3% відсотків річних. Позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] ) та [PERSON] [INFO] (РНОКПП: невідомий, адреса проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) заборгованість за договором позики, що посвідчений 15.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баранець А.М. за реєстровим №305 в сумі 3 113 371 (три мільйони сто тринадцять тисяч триста сімдесят одна) гривня 47 копійок, з яких: - 2 605 750 (два мільйони шістсот п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок основного боргу; - 456 006 (чотириста п`ятдесят шість тисяч шість) гривень 25 копійок - процентів за користування позикою; - 51 615 (п`ятдесят одна тисяча шістсот п`ятнадцять) гривень 22 копійки - 3% відсотків річних, також судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату підготовчого засідання. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року підготовче засідання було закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про розгляд справи судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзив на позов та клопотання від відповідачів не надходили. Через відсутність від відповідачів клопотань та відзиву на позов, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Судом встановлено, що 15.09.2020 року між [PERSON] (далі за текстом - Позикодавець) та [PERSON] (далі за текстом - Позичальник) укладено договір позики, який посвідчено Баранець А.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального за реєстровим №305. Відповідно до п. 1 вказаного договору Позикодавець передає у власність Позичальника грошові кошти в сумі 2 800 030 (два мільйони вісімсот тисяч тридцять) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 100 000 (сто тисяч) доларів СІІІА, згідно встановленого станом на 15.09.2020 року Національним банком України офіційного курсу долару США до гривні, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та 3,5% (три з половиною відсотки) за кожен місяць користування позикою. Отримання вказаних грошових коштів Позичальником підтверджується п. 2. договору позики де зазначено, що грошові кошти, що є предметом цього, договору, передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього договору. Положеннями п. З договору визначено, що Позичальник зобов`язаний був повернути Позикодавцю грошові кошти визначені п. 1 договору в строк до 15.03.2021 року. З огляду на те, що позичальником не було виконано зобов`язання за договором позики, 26.08.2021 Позикодавцем на адресу Позичальника було направлено вимогу. Вказана вимога Позичальником виконана не була. Станом на дату подання позову невиконанні Позичальником зобов`язання за договором позики складають 3 113 371 (три мільйони сто тринадцять тисяч триста сімдесят одна) гривня 47 копійок, з яких: 2 605 750 (два мільйони шістсот п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок - основного боргу; 456 006 (чотириста п`ятдесят шість тисяч шість) гривень 25 копійок - процентів за користування позикою; 51 615 (п`ятдесят одна тисяча шістсот п`ятнадцять) гривень 22 копійки - 3% відсотків річних. Згідно з частинами першою та третьою ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач повністю чи частково виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув повністю або частково кошти саме за цим договором позики. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання за даним договором, а тому зобов`язаний повернути позивачу борг. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частинами першою та другою ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити всю суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 11\~350,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved