Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 часки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення 23-х років. В обґрунтування позову позивач вказує, що він являється сином відповідача, на даний час досяг повноліття, проте продовжує навчатись та потребує коштів на утримання. Ухвалою від 21 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12 грудня 2023 року. 12 грудня 2023 року відкладено розгляд справи на 25 грудня 2023 року. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд заяви за їх відсутності. У заяві зазначено, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, у визначеному ЦПК України порядку повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 грудня 2004 року. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2007 року у справі №2-633/07 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідкою вищого професійного училища №29 від 06 жовтня 2023 року №03-26/655 [PERSON] є учнем вищого професійного училища №29 смт Володимирець, І курсу денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2023 року по 25 січня 2025 року. Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно довідки про стипендію №01-15/224 від 11 жовтня 2023 року у вересні 2023 року [PERSON] отримав 1250,00 грн стипендії. [PERSON] проживає у учнівському гуртожитку, що підтверджується довідкою №01-14-1020 від 13 жовтня 2023 року. Доказів про наявність у [PERSON] інших доходів, крім стипендії, суду не надано. У зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги батька. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст.182 цього Кодексу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. У ч.2 ст.200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Під час розгляду справи встановлено, що син відповідача, вік якого перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається у Вищому професійному училищі та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідач доказів, які б свідчили про відсутність у нього можливості надавати допомогу повнолітньому сину, не надав. Враховуючи викладене, суд вважає, щонаявні підстави для стягнення із [PERSON] на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] , аліментів у розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Такий розмір буде необхідним і достатнім для забезпечення належного матеріального утримання повнолітнього сина відповідача, який продовжує навчання. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved