Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

20.11.2023 представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: - встановити факт спільного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] з [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право на земельні частки (паї) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар кожна із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування\~позовних\~вимог\~вказує,\~що [PERSON] та [PERSON] є бабою та дідом позивачки. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому спадкоємцями в рівних частках визначені її чоловік [PERSON] , син [PERSON] та онука [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , а батько позивача [PERSON] помер [INFO] . До відкриття спадщини після [PERSON] та [PERSON] позивачка проживала з ними разом за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що позивач є спадкоємцем за заповітом та за законом щодо майна померлої бабусі [PERSON] та діда [PERSON] , а також майна померлого батька [PERSON] , фактично прийняла спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, однак на час відкриття спадщини була зареєстрована в м. Харків, а спадкодавці в с. Новий Мерчик. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті діда і баби позивач звернулася до нотаріальної контори, де дізналася про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів та підтвердження факту прийняття спадщини на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України. На думку представника, [PERSON] та [PERSON] за життя набули право на отримання у пайовому фонді земель агрофірми «Восток» земельної частки (паю), оскільки включені до списку громадян-пенсіонерів, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661 під №160, 159, згідно із уточненим переліком №100, 101, але відсутність сертифікатів на їх ім`я унеможливлює оформлення позивачем спадкових прав на це майно та порушує її право на спадкування. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 21.11.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в наданій до суду заяві повідомила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не має заперечень щодо їх задоволення. Підтвердила, що спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] у передбачений ст.1270 ЦК України строк не приймала, разом з ними на час відкриття спадщини не проживала, на спадкове майно, яке залишилось після їх смерті, не претендує. Щодо оформлення позивачем спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] в судовому чи нотаріальному порядку не заперечує. Просить розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Представник третьої особи ТОВ «Агрохолдинг Восток» правом надання пояснень у встановлений судом строк не скористався. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач має рідну сестру - відповідача [PERSON] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 21.11.1961 Жовтневим районним ЗАГС м. Харкова, та серії [NUMBER] , виданого 24.08.1968 палацом новонароджених м. Харків, актові записи №558, 7760 відповідно. 16.05.1981 позивач уклала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Новомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №9. Рідна сестра позивачки [PERSON] \~23.06.1990\~уклала шлюб,\~після чого\~їй присвоєно\~прізвище [PERSON] ,\~що підтверджується\~даними свідоцтва\~про укладення\~шлюбу серії\~ [NUMBER] ,\~виданого Ленінським\~відділом ЗАГС\~м.\~Харкова,\~актовий запис\~№345.\~ \~ 20.03.1996 на агрофірму «Восток» зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №103, відповідно до якого передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 4627,6 га землі. Додатком до державного акту є Список громадян пенсіонерів агрофірми «Восток» Валківського району станом на 01.01.1996,\~де під\~№159\~значиться [PERSON] та під №160 [PERSON] . Згідно уточненого переліку громадян-працівників та пенсіонерів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток», що мають право на земельну частку (пай), складений в уточнення переліку, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №06-00-000661, [PERSON] значиться під №101, [PERSON] №100. За повідомленнями начальника відділу м. Валки Архівного управління Богодухівської РДА Харківської області №01-36/19,20 від 27.03.2023, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Валківською РДА Харківської області власникам земельних часток (паїв) реформованого КСП «Восток» (агрофірма «Восток») Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області, запису про реєстрацію сертифікату та даних про його отримання на ім`я [PERSON] не виявлено. При цьому виявлено запис про реєстрацію сертифікату та дані про його отримання на ім`я [PERSON] під №309 від 13.03.2020. 14.08.1996 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за №86, яким заповіла все своє майно в рівних долях чоловіку [PERSON] , сину [PERSON] та онуці [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.08.1996 Новомерчицькою сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №12. За інформацією Новомерчицького старостинського округу №03.11-25/40 від 06.04.2023, [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де разом з нею проживав та був зареєстрований чоловік [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.05.1998 Новомерчицькою сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №4. Згідно інформації Новомерчицького старостинського округу №03.11-25/41 від 06.04.2023, [PERSON] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де разом з ним проживав та був зареєстрований син померлої дружини [PERSON] (дата реєстрації 13.02.1997). Згідно акту обстеження сумісного місця проживання №01 від 22.03.2023, [PERSON] починаючи з 1991 року проживала однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] по день їх смерті без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , доглядали за ними, мали спільний побут та вели спільне господарство. Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новомерчицькою сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №1. За інформацією Новомерчицького старостинського округу №03.11-25/42 від 06.04.2023, [PERSON] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований один з 13.02.1997 за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 30.04.2004 у справі №2-448/2004р. за [PERSON] в цілому визнано право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване по частині за [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що станом на 03.12.2004 спадкове майно після смерті [PERSON] фактично прийнято її чоловіком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка є єдиним спадкоємцем, користується земельною ділянкою, проводить ремонтні роботи в домоволодінні, доглядає його, користується постійно після смерті баби [PERSON] та діда [PERSON] . Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 УПК України). Зі змісту інформації Валківської ДНК Харківської області №1061/01-16 від 04.09.2023, спадкова справа щодо майна померлої [INFO] бабусі позивачки зі сторони батька [PERSON] не відкривалась. Будь-які заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї до нотаріальної контори не надходили. Складений [PERSON] заповіт від 14.08.1996 є чинним, не змінений і не скасований. Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця [PERSON] нотаріальною конторою не видавались. Спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась. Відомості про заповіт спадкодавця відсутні. Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця [PERSON] нотаріальною конторою не видавались. 17.04.2012 відкрито спадкову справу №81/2012 щодо майна померлого [INFO] батька позивачки [PERSON] , який був спадкоємцем за заповітом 1/3 частки майна матері [PERSON] . Спадкоємець за законом І черги дружина спадкодавця [PERSON] оформила свої спадкові права на частину нерухомого майна чоловіка [PERSON] та одержала відповідне свідоцтво. Спадкові права на майно, яке належало [PERSON] , не оформлялось. [PERSON] померла [INFO] , її спадкоємцями за законом є діти [PERSON] та [PERSON] . До складу належного [PERSON] та [PERSON] спадкового майна кожного входить право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області, однак у позивача відсутній оригінал відповідних сертифікатів. Позивачка є спадкоємцем за заповітом та за законом щодо майна померлої бабусі зі сторони батька [PERSON] та померлого [PERSON] , а також майна померлого батька [PERSON] . Спадщину фактично прийняла згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки спільно проживала зі спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини, однак була зареєстрована в м. Харків, а спадкодавці в с. Новий Мерчик. Через відсутність у позивача оригіналу сертифікатів на право на земельну частку (пай) розміром 6,4636 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності колишнього КСП «Восток» - агрофірми «Восток» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області, що стверджують право померлих [PERSON] та [PERSON] , нотаріальна контора не може оформити спадкові права на це нерухоме майно, що має бути вирішене в судовому порядку. Відповідно до інформації Богодухівської РДА Харківської області №01-24/1671 від 11.06.2021, згідно затвердженого загальними зборами членів колишнього реформованого КСП «Восток» - агрофірма «Восток» проекту землеустрою щодо організації території земельних часток ((паїв) рілля, сіножаті, пасовища) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ 01.01), громадянам власникам земельних часток (паїв) із земель колишнього реформованого КСП агрофірми «Восток», що розташовані на території Старомерчицької селищної ради Богодухівського (Валківського) району Харківської області розмір середньої частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає: рілля 5,7716 га, пасовища 0,4991 га, сіножаті 0,1929 га. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). За змістом ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. П.17 Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно роз`яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках (ст.554 ЦК в редакції, що діяла на час цивільних відносин). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов`язки спадкодавця. Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом на 1/3 частину спадкового майна та спадкоємцем І черги за законом згідно ст. 554,529 ЦК (ст.1261 ЦК України) та Прикінцевих і перехідних положень ЦК України на інші 2/3 частини спадкового майна, що залишилась після смерті бабусі [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживала з нею за однією адресою. Враховуючи, що [PERSON] не є рідним сином [PERSON] , позивач є спадкоємцем 4 черги за законом на спадкове майно, що залишилась після смерті дідуся, так як на час відкриття спадщини спільно проживала однією сім`єю з [PERSON] більше 5 років за адресою: [ADDRESS] . Від встановлення цих фактів залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє вимоги в цій частині, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлими [PERSON] та [PERSON] права на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є спадкоємцем, який прийняв спадщину в передбаченому законом порядку, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] та [PERSON] , так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved