Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

17 листопада 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Валенко Р.І. звернувся до суду з позовом до ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та просив визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову представник позивача вказує на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0,1800 га, яка належала померлій на праві власності. Позивачка є дочкою померлої, та спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці рідні сестри позивачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на спадщину після померлої матері не претендують, із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріуса не зверталися, спору між ними щодо спадкового майна немає. Позивачу при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, було повідомлено, що вона пропустила термін на звернення із заявою про прийняття спадщини, тому їй слід звернутися до суду для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка пропустила шестимісячний строк на звернення із заявою про прийняття спадщини по причині того, що є інвалідом другої групи, самостійно пересуватися немає можливості, так як тривалий час хворіє на туберкульоз хребта та інші захворювання, потребує постійної реабілітації. В зв`язку з погіршенням стану здоров`я, позивачка не змогла звернутися до нотаріуса в серпні 2023 року, а звернулася лише 06.09.2023 року, чим пропустила строк лише на два дні. Причини пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вважає поважними. Враховуючи вищезазначене позивач змушений звернутися до суду з даним позовом та просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи не з`явилися, представник позивача направив на адресу суду заяву з проханням провести судове засідання у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с. 56). Представник відповідача ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ МИРГОРОДСЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ надіслав до суду лист, в якому просив суд розглянути справу у відсутність його представника та зазначив, що позов визнають, заперечень не мають (а.с. 55). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , останнім місцем проживання якої було село Мар`янівка Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3), внаслідок чого згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННК №\~875634, виданого приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровою Л.І. 19 вересня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1552, [PERSON] набула у власність житловий будинок, який в цілому складається із: житлового будинку літ. "А-1", сараю літ. "Д", сараю літ. "Е", колодязя питного № 1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,18 га , який належав [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Бутенко Л.І. 26.10.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1897, право власності зареєстроване колективним підприємством Полтавського бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" 17.12.1996 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 36 (а.с. 14). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області за № 1593 від 11.10.2023 року, [PERSON] , [INFO] , на момент смерті [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , проживала в цьому будинку одноосібно (а.с. 5). Відповідно до листа приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Склярової А.В. від 06.09.2023 року позивачу відмовлено у прийняття заяви про прийняття спадщини в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, та в зв`язку з цим рекомендовано звернутися до суду з позовом для встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 33). Відповідно до інформації приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Склярової А.В. за № 225/01-16 від 28.11.2023 року, спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, відомості щодо наявності заповітів від імені [PERSON] в реєстрі відсутні (а.с. 51-53). Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що прийняття спадщини є вольовою дією спадкоємця, за виключенням тих випадків, коли спадщина вважається прийнятою спадкоємцем в силу прямої вказівки закону та за умови, що він не відмовився від її прийняття. Право на прийняття спадщини є строковим, а перебіг цього строку починається з часу відкриття спадщини й спливає через шість місяців. Впродовж цього строку, спадкоємець має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Якщо він не вчиняє жодної із цих дій, закон визнає його таким, що спадщину не прийняв, тобто не набув відповідних прав та обов`язків спадкодавця. Проте, законодавець допускає можливість існування таких обставин, які перешкоджають волевиявленню спадкоємця на прийняття спадщини у відведений для цього законом строк. За таких обставин не вчинення спадкоємцем дій направлених на набуття спадщини знаходяться поза його волею. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому можливість за домовленістю із спадкоємцями, які прийняли спадщину, подати заву про прийняття спадщини поза межами шестимісячного строку і не залежно від поважності причин та тривалості пропуску такого строку, Якщо ж така згода відсутня, він має право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви, але при цьому зобов`язаний довести поважність причин пропуску строку. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вбачається, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Як роз`яснено у вищевказаній постанові, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними обставинами на вчинення цих дій. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що пропуск позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення [PERSON] від права спадкування за законом. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання заяви до нотаріальної контори. З врахуванням місця знаходження майна місця проживання позивача та його стану здоров`я, на думку суду, достатній строк для подання заяви про прийняття спадщини становитиме 3 місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved