Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ПРАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» , [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява обґрунтована тим, що протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 № 069048 від 14.05.2020 року 14 год.25 хв в м. Одеса по вул. Ленінградській на перехресті з вул. Мечнікова автомобіль Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , не надав переваги в русі транспортному засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] в результаті чого здійснив зіткнення. Постановою Приморського районного суду Одеської області від 22.06.2020 справа №522/8485/20 визнано винним [PERSON] . На момент настання страхової події цивільна-правова відповідальність [PERSON] застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ АО 3958797 від 28.09.2019 в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну за наявним договором обов`язкового страхування ЦВВНТЗ АО 3958797 від 28.09.2019 становить 130\~000 грн. Розмір франшизи 2600 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.12.201 власником автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] є [PERSON] . Як зазначає позивач, у встановлений законом строк [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК«Княжа» із повідомленням про настання страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування. 18.05.2020 року представником ПрАТ «СК«Княжа» було здійснено огляд транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] , по результатам чого було складено Акт огляду транспортного засобу. У відповідності до звіту №19383 від 30.06.2020 щодо визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] становить 163\~359,65 грн, а вартість матеріального збитку дорівнює 61\~985,78. 10.07.2020 року ПрАТ «УСК «Княжа» на банківський рахунок позивача було перераховано 52\~144,78 грн. Однак, позивач, не погоджується із визначеним страховиком розміром призначеного страхового відшкодування, оскільки [PERSON] , було замовлено висновок №85-20 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] про визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику колісного транспортного засобу у незалежного судового експерту Крутих Є.О., а також висновок експерта №65-21 автотоварознавчого дослідження колісно транспортного засобу.\~Відповідно до Висновку №85-20 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] проведеного судовим експертом Крутих Є.О. : ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] складає 362 809,10 коп.вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] складає 400 072,37 грн., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного\~ КТЗ (його складових) автомобіля складає 143 864, 19 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля складає 362 809,10 грн. Відповідно до Висновку №65-21 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з Т500РР судового експерта Крутих Є.О.:\~ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] , у пошкодженому стані, внаслідок ДТП, яке відбулося 14.05.2020 року, визначаеться рівною 95 000,00 грн. Так, на думку позивача, ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» має зобов`язання по відшкодуванню позивачу заподіяної шкоди у межах суми ліміту відповідальності за договором страхування за шкоду заподіяну майну - 130\~000 грн., з урахуванням сплати на рахунок позивача 52 144, 78 грн., ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» має сплати Позивачу ще - 75 255,22 грн., невиплаченого страхового відшкодування в межах суми ліміту відповідальності за договором страхування. Також позивач посилається на те, що враховуючи те, що ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», своєчасно не виконала обов`язок зі сплати страхового відшкодування, то за період з 10.07.2020 року по 21.02.2023 року з ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» має бути стягнуто додатково - 33 487,50 грн. (інфляційне збільшення) а також 5 879,32 грн. (штрафні санкції у вигляді 3% річних). Також позивач зазначає, що зважаючи на те, що розміру страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди позивачу, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) має бути сплачено [PERSON] , як особою що завдала таку шкоду у розмірі 140 409,10 як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та у зв`язку із невиконанням зобов`язання у визначений строк позивач просить додатково стягнути з [PERSON] , за період з 10.07.2020 року по 21.02.2023 року 62 480,05 грн. (інфляційне збільшення) а також 10 981,01 (штрафні санкції у вигляді 3% річних. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року 2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб на 03 липня 2023 року. 22 червня 2023 року до суду від представника ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проси відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в частині до ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП». В обґрунтування чого зазначено, згідно висновку № 85-20 ринкова вартість автомобілю Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] складає 362\~809,10 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 400072, 37 грн. Таким чином, як зазначає відповідач, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу, отже проведення відновлювального ремонту транспортного засобу є економічно недоцільним, а такий транспортний засіб вважає економічно знищеним. Тому, розрахунок страхового відшкодування має здійснюватися за правилами ст. 30 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У судове засідання 03 липня 2023 року з`явився представник позивача, інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] , про причини неявки суд не повідомляв. Судове засідання відкладено на 23 жовтня 2023 року. У судове засідання 23 жовтня 2023 року з`явився представник позивача, інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] , про причини неявки суд не повідомляв. Судове засідання відкладено на 13 листопада 2023 року. У судове засідання 23 жовтня 2023 року з`явився представник позивача, інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] , про причини неявки суд не повідомляв. Судове засідання відкладено на 13 листопада 2023 року. У судове засідання 13 листопада 2023 року учасники не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] , про причини неявки суд не повідомляв. Судове засідання відкладено на 13 грудня 2023 року. У судове засідання 13 грудня 2023 року учасники справи не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідач [PERSON] , про причини неявки суд не повідомляв. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.12.2021 року. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР 18 № 069048 від 14.05.2020 року 14 год.25 хв в м. Одеса по вул. Ленінградській на перехресті з вул. Мечнікова автомобіль Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , не надав переваги в русі транспортному засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] в результаті чого здійснив зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду Одеської області від 22.06.2020 року по справі №522/8485/20 [PERSON] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова суду від 22.06.2020 року набрала законної сили. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 426/16825/16-ц, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. В силу ст. 5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що на момент настання страхової події цивільна-правова відповідальність [PERSON] застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ АО 3958797 від 28.09.2019 в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну за наявним договором обов`язкового страхування ЦВВНТЗ АО 3958797 від 28.09.2019 становить 130\~000 грн. Розмір франшизи 2600 грн. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з положенням ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 30 червня 2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК«Княжа» із повідомленням про настання страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування. 18 травня 2020 року представником ПрАТ «СК«Княжа» О.В. Друмовим було здійснено огляд транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] , по результатам чого було складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість). З метою визначення суми розміру матеріального збитку 10 лютого 2015 між ТОВ «Експертна асистуючи компанія «Фаворит» та ПрАТ «УСК «Княжа» укладено договір про проведення оцінки матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. На виконання умов вищевказаного договору, ТОВ «ЕАК «Фаворит» складено Звіт №19383 від 30 червня 2020 року щодо визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] становить 163\~359,65, а вартість матеріального збитку дорівнює 61\~985,78 грн. 10 липня 2020 року ПрАТ «УСК «Княжа» на банківський рахунок [PERSON] було перераховано 52\~144,78 грн. Як зазначено у відзиві ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» розрахунок суми страхового відшкодування у розмірі 52\~144,78 грн., проведено страховиком згідно зі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із фізичним знищенням транспортного засобу згідно висновку № 85-20 ринкова вартість автомобілю Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] складає 362\~809,10 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 400072, 37 грн. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Частиною 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.\~ У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди.\~ Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, в межах суми страхового відшкодування. Як слідує з відзиву ПрАТ «УСК «Княжа» страховик прийняв рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 52\~144,78 грн., що відповідає положенням ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Не погоджуючись із сумою страхового відшкодування, а також задля об`єктивної оцінки завданого збитку, Позивачем [PERSON] було замовлено Висновок №85-20 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] про визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику колісного транспортного засобу у незалежного судового експерту Крутих Є.О., а також Висновок експерта №65-21 автотоварознавчого дослідження колісно транспортного засобу.\~ Відповідно до Висновку №85-20 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] проведеного судовим експертом Крутих Є.О. : ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] складає 362 809,10 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] складає 400 072,37 грн., вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного\~ КТЗ (його складових) автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] складає 143 864, 19 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] складає 362 809,10 грн . Відповідно до Висновку №65-21 автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу Mercedes-Benz SL 500 д.н.з Т500РР судового експерта Крутих Є.О.:\~ ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz SL 500 д.н.з [NUMBER] , у пошкодженому стані, внаслідок ДТП, яке відбулося 14.05.2020 року, визначаеться рівною 95 000,00 грн. Суд зазначає, що відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів того, що оцінювачем було достовірно визначено технічний стан автомобілю, обсяг та характер пошкоджень та вірно визначено вартість автомобілю до та після ДТП. Ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 03.11.2018 по справі №760/15471/15-ц прийшла до висновку, що в Україні існує інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а тому, пред`явлення вимоги до безпосереднього винуватця у межах страхового ліміту суперечить меті такого інституту. На цій підставі, суд прийшов до висновку, що у випадку пред`явлення вимоги до винуватця, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність суди повинні відмовляти в задоволенні таких позовних вимог. Така саме позиція закріплена в Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 (частина 16 пункт 1). З огляду на наведене суд дійшов до висновку, що перевагу при визначенні розміру спричиненої позивачу шкоди належить надати експертному дослідженню, виконаному судовим експертом Крутих Є.О., який особисто\~оглянув пошкоджений транспортний засіб, та який до того ж був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Тобто, ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» має зобов`язання по відшкодуванню позивачу заподіяної шкоди у межах суми ліміту відповідальності за договором страхування за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн.\~ Як зазначалось судом, 10 липня 2020 року ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП`на рахунок Позивача було перераховано - 52 144, 78 грн. Таким чином ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» має сплати Позивачу ще 75 255,22 (без урахування суми франшизи 2600 грн.) невиплаченого страхового відшкодування в межах суми ліміту відповідальності за договором страхування. Щодо стягнення з відповідача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь позивача пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем у якому мав бути здійснений платіж і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Відповідно до п. 36.5. Закону України № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 36.7 Закону України № 1961-IV, рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування у судовому порядку. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги поданих позивачем суми пені, 3 % річних та інфляційних втрат, які б підлягали стягненню з відповідача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», так як стороною позивача не надано суду належного розрахунку такого стягнення з урахуванням обмеження, на час дії військового стану, то , суд вважає, що такі проведені не належним чином, а тому у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача ПРАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь позивача пені, 3 % річних та інфляційних втрат слід відмовити. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] відшкодування за завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП в сумі 140 409,10 грн., суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша статті 1194 ЦК України. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Також, Верховним Судом сформовано правову позицію щодо повного відшкодування заподіяної шкоди - Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-ІV випадках -МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-ІV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей і обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ) (викладений у Постановах і Верховного Суду від 14.03.2023 року у справі № 917/996/20, від 20.01.2016 у справі № 6- 1 2808цс15, від 14.09.2016 у справі № 6-725цс16, від 26.10.2016 у справі № 6-954цс16). За таких обставин саме відповідач [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу [PERSON] таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, [PERSON] , має відшкодувати позивачу 140 409,10 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Будь-яких доказів на спростування розміру шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стороною відповідачами не надавалось. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] , на користь позивача пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем у якому мав бути здійснений платіж і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Відповідно до п. 36.5. Закону України № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 36.7 Закону України № 1961-IV, рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування у судовому порядку. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги поданих позивачем суми пені, 3 % річних та інфляційних втрат, які б підлягали стягненню з відповідача [PERSON] , », так як стороною позивача не надано суду належного розрахунку такого стягнення з урахуванням обмеження, на час дії військового стану, то , суд вважає, що такі проведені не належним чином, а тому у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] , на користь позивача пені, 3 % річних та інфляційних втрат слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial