Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

14 вересня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 152140 грн. 07 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2684 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 20 липня 2019 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001361393101, видано кредитну карту з встановленням кредитного ліміту у сумі 20000 грн., який у подальшому було збільшено до 91195 грн. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, проте відповідач не виконав належним чином умови договору і станом на 05 липня 2023 року має заборгованість за кредитом у розмірі 152140 грн. 07 коп., з яких заборгованість за сумою кредиту становить 91166 грн. 37 коп., заборгованість за відсотками становить 60973 грн. 70 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надійшло. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20 липня 2019 року між Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, який складається із Заяви № 2001361393101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява № 2001361393101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (арк.с.4,6-14), складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач порушив умови договору та перестав належним чином сплачувати кредит, у результаті чого виник борг у розмірі 152140 грн. 07 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2001361393101 від 20 липня 2019 року (арк.с.24-28) та випискою з особового рахунку з 20 липня 2019 року по 05 липня 2023 рік (арк.с.29-41). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 152140 грн. 07 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved