Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Заявлені вимоги мотивує тим, що він є непрацездатною особою, пенсіонером похилого віку та має інвалідність першої групи «Б», що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №471492 від 05.09.2022 року. Його дохід складає лише пенсія, яка не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування, проживання. А його повнолітній син [PERSON] може надавати йому допомогу, але ухиляється від свого обов?язку, інших утриманців не має, неповнолітні діти відсутні, є працездатною особою. Ухвалою суду від 17.08.2023 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Представник позивача [PERSON] ( повноваження якої , згідно договору про надання правової правничої допомоги не обмежуються) звернулася на адресу суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, також надала заяву в якій зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої проти вимог позивача не заперечує, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини на утримання непрацездатного батька [PERSON] та просить розглядати справу у його відсутність. У зв`язку з неявкою сторін фіксація розгляду справи технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.07.1990 (а.с.19). Позивач має статус пенсіонера, є особою з інвалідністю І групи безстроково відповідно до довідки МСЕК серії АБ№033634 від 05.09.2022 (а.с.18). Відповідач працюєслюсарем з ремонту рухомого складу на ДП «Ферротранс» та його дохід за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 склав 113740 грн, що підтверджується довідкою № 460 від 07.07.2023 року (а.с.14). Отже, встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч.1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача. Оскільки позивач є непрацездатною особою, досяг пенсійного віку, та є особою з інвалідністю І групи та потребує матеріальної допомоги від свого повнолітнього сина. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved