Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

22.05.2023 [PERSON] звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просить (з урахуванням уточнень): виділити як окремий об`єкт нерухомого майна в натурі 16/25 часток із житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, які належать [PERSON] , розташовані за адресою: [ADDRESS] , у складі:\~1. Лiт.А1 -\~ житловий будинок, 2. Лiт.А2 житлова прибудова, 3. Лiт.а3 прибудова, 4. Лiт. Б1 сарай, 5. Літ. пдБ підвал, 6. Літ. М1 вбиральня, 7. № 1 хвіртка, 8. № 2 паркан, припинити право спільної часткової власності на 16/25 часток, які належать [PERSON] ,\~житлового будинку за адресою, [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на окреме домоволодіння [ADDRESS] , у складі: 1. Лiт.А1 -\~ житловий будинок, 2. Лiт.А2 житлова прибудова, 3. Лiт.а3 прибудова, 4. Лiт. Б1 сарай, 5. Літ. пдБ підвал, 6. Літ. М1 вбиральня, 7. № 1 хвіртка, 8. № 2 паркан. Позов обґрунтовано тим, що позивачу на праві власності належить 16/25 частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачу належить 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок був поділений між співвласниками відповідно до їх часток, мав окремі входи, окремі комунікації. Відповідно до технічного паспорту складеного Павлоградським МБТІ станом на 16.12.1987 року, 9/25 частин зазначеного будинку, які належать відповідачу складалися з літер: А-1Ж це частина будинку до складу якого входили: а-тамбур, 1-2 житлова 12.3 кв.м., 1-3 житлова, 10.5 кв.м., Б сарай, В сарай, Г сарай, Д погріб, Ж сарай, К вбиральня, И душ. Станом на теперішній час 9/25 частин, які належать [PERSON] , вже зруйновано. Відповідач тривалий час відсутній за місцем знаходження його частини будинку, понад 30 років не з`являвся та не доглядав, не проводив поточний та капітальний ремонт своєї частин, через що вона прийшла в занепад та була взагалі зруйнована. Частина будинку яка належить позивачу на праві власності має окремий вхід, окремий в`їзд до двору, окрему дворову територію, та господарські споруди, які позначені в технічному паспорті, є окремі підводи засобів комунікацій (водопостачання, опалення, електроенергія) фактично представляє собою окремий житловий будинок. Позивач має намір повноцінно розпорядитись своєю власністю та відокремити свою частку як окремий об`єкт нерухомості, тому звертається до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Розмір частки власності позивача складає 16/25, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.2014, виданого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицької Ю.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-4431 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 332658729 від 18.05.2023. Розмір частки власності відповідача складає 9/25, що підтверджується копією технічного паспорту № [NUMBER] . Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння [ADDRESS] , виготовленого на 16.12.1987 Павлоградським МБТІ житловий будинок складався з двох квартир, квартира [ADDRESS] та [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] складалася з таких приміщень: прим. 1-1, площею 12,3 кв.м, прим 1-1, площею 12,30 кв.м. та тамбуром, літ. "a1", площею 5,0 кв.м., загальною площею 27,8 кв.м Квартира [ADDRESS] складалася з таких приміщень: прим. 2-3, площею 13,7 кв.м, прим 2-4, площею 17,50 кв.м. та сінями, літ. "а"площею 12,1 кв.м., загальною площею 43,3 кв.м Відповідно до технічного паспорту виготовленого станом на 07.04.2023 [PERSON] , схеми розташування будівель та споруд, побудованих до 2010 року, експлікації домоволодіння [ADDRESS] , складається з: 1. Лiт.А1 -\~ житловий будинок, 2. Лiт.А2 житлова прибудова, 3. Лiт.а3 прибудова, 4. Лiт. Б1 сарай,\~ 5. Літ. пдБ\~ підвал, 6. Літ. М1 вбиральня, 7. № 1 хвіртка, 8. № 2 паркан. Відповідно до висновку № 18 від 21.09.2023 експертного будівельно-технічного дослідження судовим експертом [PERSON] на момент дослідження житлового будинку та прибудови до будинку, по [ADDRESS] , встановлено, що 9/25 часток житлового будинку та прибудови до будинку, по [ADDRESS] , власником якої був [PERSON] на 21.09.2023 рік (дата складання висновку) демонтована. Інші 16/25 часток житлового будинку та прибудови до будинку, по [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , на 21.09.2023 (дата складання висновку), використовуються як окремий житловий будинок. Загальна площа даної частини будинку (раніше квартира [ADDRESS] , складає 42,4 м.кв. Отже, враховуючи вимоги ДБН В.2.2-15-2019 "Житлові будинки. Загальні положення", досліджувана частина будинку та прибудов до будинку, розташованого по [ADDRESS] , має властивості окремого об?єкту, який можливо використовувати за призначенням, як житловий будинок. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Наприклад, житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України). Таким чином, виходячи з аналізу змісту наведених вище норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Згідно технічного паспорту, схеми розташування будівель та споруд, експлікації на домоволодіння\~ [ADDRESS] ,\~висновку №\~18\~від 21.09.2023\~експертного будівельно-технічного\~дослідження є технічна можливість виділити, як окремий об`єкт нерухомого майна в натурі 16/25 часток із житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, які мають окремий вхід, в`їзд до двору, окрему дворову територію, та фактично є окремим житловим будинком. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Оскільки відповідач ухиляється від документального оформлення поділу в натурі житлового будинку, це призводить до неможливості вчинити договір про виділ цього майна, в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 364 ЦК України, що порушує майнові права позивача, та остання має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення виділу в натурі належних їй часток у спільному майні. Згідно з положеннями статей\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Враховуючи викладене, те що сторони будучи співвласниками спірного нерухомого майна, мають відповідне, гарантоване Законом право на розподіл житлових об`єктів, пропорційно їх часток, суд вважає необхідним провести розподіл в натурі часток спірного будинку за єдиним можливим запропонованим варіантом з урахуванням технічної можливості щодо цього. Відповідно до\~ст. 364 ч.1 ЦК України\~співвласник має право на виділ в натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Приймаючи до уваги, що сторони дійсно є співвласниками об`єкту нерухомого майна, відповідачем не спростовано цих обставин, не надано доказів наявності домовленості між сторонами з приводу виділення в натурі своїх часток у спірному майні, є технічна можливість виділити частки в натурі в окремий об`єкт, суд приходить до висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позову, а тому вважає за необхідне припинити спільну часткову власність на домоволодіння [ADDRESS] , виділивши позивачу в натурі частку із вказаного нерухомого майна, що є у спільній частковій власності.

Outcome: approved