Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

У лютому 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач, МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, мотивуючи тим, 01.05.2019 року у м. Києві по бульвару Марії Приймаченко, 4 сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), та автомобіль, «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , (далі- пошкоджений автомобіль) під керуванням [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2019 року відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. 02.05.2019 року до МТСБУ звернувся власник пошкодженого транспортного засобу (далі-ТЗ) із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (далі-ДТП). На виконання п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі звіту про оцінку автомобіля № 2384 від 14.05.2019, наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 8826 від 03.09.2019; довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 29.08.2019, МТСБУ здійснило регламентну виплату (з вирахуванням ПДВ на запасні частини) у розмірі 16 363,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1152303 від 04.09.2019. Оскільки, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.3. [NUMBER] не була застрахована, що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ, то саме до останнього МТСБУ має право вимоги в порядку регресу. Тому, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 16 363,93 грн., 800,00 грн. - витрат пов`язаних з оглядом пошкодженого ТЗ на проведення експертного дослідження та 2684,00 грн. судових витрат. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження та призначено судове засідання. 13.03.2023 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про встановлення відомостей, а саме РНОКПП - відповідача. 27.03.2023 року Печерським районним судом м. Києва було направлено запит до Державної фіскальної служби. 29.03.2023 року на адресу суду від Міністерства доходів та зборів надійшла довідка, відповідно до якої надати РНОКПП відповідача не має можливості, оскільки неможливо ідентифікувати особу. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав клопотання в якому просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 01.05.2019 року у м. Києві по бульвару Марії Приймаченко, 4 сталась ДТП за участі автомобіля «Volkswagen Transporter» д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля - «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . ДТП трапилось внаслідок порушення відповідачем п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2021 року № 1306, ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2019 року у справі № 757/25938/19-п, що відповідно до ст. 82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача (водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.3. [NUMBER] ) не була застрахована, що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ. В результаті зазначеної ДПТ був пошкоджений автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПРАТ «УАСК АСКА» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №8926951. 02.05.2019 року до МТСБУ звернувся власник пошкодженого транспортного засобу із повідомленням про ДТП. Відповідно до звіту №2384 від 14.05.2019 року про оцінку автомобіля ««Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту вказаного транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників склала 17 124,22 грн. На виконання п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі звіту про оцінку автомобіля № 2384 від 14.05.2019, наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 8826 від 03.09.2019; довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 29.08.2019, МТСБУ здійснило регламентну виплату (з вирахуванням ПДВ на запасні частини) у розмірі 16 363,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1152303 від 04.09.2019. Крім того, позивач на підставі листа про надання доручення по справі № 58569 з вих. № 3.1-05/58569/вих/4 від 07.05.2019, МТСБУ уповноважило ФОП [PERSON] на проведення огляду та складання акту огляду - пошкодженого транспортного засобу із фотографічною фіксацією та на здійснення інших дій необхідних для встановлення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Octavia» днз. [NUMBER] . Враховуючи зазначене позивач поніс витрати на огляд пошкодженого транспортного засобу та складення звіту розмір завданих збитків пошкодженому транспортному засобу 800,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 966580 від 12.06.2019. Згідно п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до п.п. а) п.41.1 ст. 41. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Так, з метою недопущення подання безпідставного позову, МТСБУ направило на адресу відповідача лист з вих. № 3.1-05/27789 від 30.08.2019, яким висловило прохання повідомити про наявність чинного на дату ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного на автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.3. [NUMBER] , та у випадку наявності, падати фотокопію поліса. Відповідь з запитуваними документами на адресу МТСБУ не надходила. 04.09.2019 року МТСБУ направило Відповідачу лист з вих. № 3.1-05/28392, яким повідомлено останньому, що загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 17 163,93 грн. та запропоновано компенсувати кошти у добровільному порядку, зокрема шляхом реструктуризації боргу. 18.08.2020 року представником МТСБУ повторно було направлено вимогу про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, проте усі вищезгадані документи залишились без реагування. Станом на день подачі Позовної заяви вимоги з боку Відповідача не викопані. Оскільки МТСБУ відшкодувало [PERSON] вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , шкоду якому завдав [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16 363,93 грн., тому у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу з відповідача на користь МТСБУ понесених витрат в сумі 16 363,93 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 800,00 грн. витрати пов`язані з оглядом пошкодженого транспортного засобу на проведення експертного дослідження, оскільки вказані витрати документально підтвердженні. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved