Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 20.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області між нею та відповідачем [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають у шлюбі з 20.04.2012 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя сторін не склалось. Підставами для розірвання шлюбу є відсутність у них спільних інтересів та різні погляди на життя. Між ними немає взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи інтереси їх спільних малолітніх дітей позивач провела з ними бесіду з приводу їх з відповідачем розлучення та окремого проживання. За таких обставин, позивач вважає, що їх подальше спільне життя є неможливим, строк для примирення їм не потрібен. Їх шлюб фактично припинив своє існування та його збереження суперечить її, позивача, інтересам та інтересам їх малолітніх дітей Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 07.09.2023 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті вимог. Позиція учасників справи Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують.. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу місця проживання, зареєстровану в установленому порядку, судових повісток засобами поштового зв`язку, при цьому, поштове відправлення з повідомленням про виклик відповідача в судове засідання 04.01.2024 року повернулось на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Враховуючи викладене, виклик відповідача в судове засідання на 04.01.2024 року також було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 04.01.2024 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 20.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській областізареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що складено актовий запис №78. Відповідно до копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , та копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, вони припинили шлюбні відносини. Позивач не бажає примирення з відповідачем та не має наміру на збереження шлюбу, тому наполягає на його розірванні. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати позивач просить залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved