Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про примусове виселення та стягнення орендної плати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири по [ADDRESS] . Між нею та відповідачкою [PERSON] 12.10.2021 року було укладено договір оренди нерухомого майна квартири по [ADDRESS] , за яким нею було передано відповідачці в строкове платне користування належну їй квартиру. Відповідно до п. 2.1 договору було обумовлено розмір орендної плати в сумі 3000 гривень. Також п.2.6 передбачено сплату орендодавцем комунальних послуг, включно з оплатою за інтернет та кабельне телебачення. Згідно з вимогами п. 2.4 розмір орендної плати було переглянуто за погодженням сторін та визначено в розмірі 5500 гривень. До травня 2022 року з деяким затриманням та нагадуваннями, відповідач сплачувала орендну плату в розмірі 5500 гривень. Термін договору було визначено за п.1.7 договору 8 місяців. Після закінчення договору, договір, за погодженням сторін, був пролонгований. В 2022 році у зв`язку з затримкою орендної плати, нею було піднято питання щодо припинення дії договору та виселення відповідачки, вона зверталася до органів поліції, після чого [PERSON] погасила заборгованість та вони домовилися про продовження дії договору. В 2023 році в неї виникла необхідність у звільненні квартири для використання членами її сім`ї, а саме для доньки студентки. 27.02.2023 року при отримані часткової орендної плати за період з 12.01.по 12.02.2023 року у додатку до договору, вона попередила [PERSON] письмово про звільнення квартири до 30.06.2023 року. З цього часу відповідачка [PERSON] припинила виконувати свої обов`язки, передбачені договором оренди. Вона припинила здійснювати оплату за оренду квартири та комунальні платежі. 16.03.2023 року кур`єром «Нової пошти» вона надіслала відповідачці попередження про розірвання договору оренди та звільнення квартири за 2 місяці до 20.05.2023 року. [PERSON] відмовилася отримувати лист від кур`єра. Станом на 20.05.2023 року [PERSON] квартиру не звільнила. Борг по сплаті за орендну плату становить 17\~000 грн, борг за комунальні послуги 1247,42 грн. Просить усунути перешкоди в користування квартирою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] з квартири, стягнути заборгованість по орендній платі в сумі 17\~000 гривень та заборгованість за комунальні послуги в розмірі 1\~247,42 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.06.2023 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в загальному порядку з проведенням підготовчого засідання. 22.09.2023 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог позивачки та просить стягнути з відповідачки заборгованість по сплаті орендної плати за період з 12.01.2023 року по 12.09.2023 року в сумі 39\~000 гривень. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.10.2023 позов в частині примусового виселення залишено без розгляду за заявою позивача. 03.10.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій відповідач позовні вимоги позивачки не визнає та зазначає, що між нею та позивачкою був укладений договір оренди нерухомого майна квартири по [ADDRESS] . Сторони погодили розмір орендної плати за місяць 3000 гривень і на день подачі позову даний розмір не змінився. Виправлення в договорі стосовно розміру орендної плати внесені самою позивачкою в свій примірник договору. З огляду на п.2.5 договору, вона вносила орендну плату на перед і заборгованості перед позивачкою вона не має та вважала, що має право на оренду квартири до лютого 2024 року. Порушень договору у неї не було. Сторонами було досягнуто домовленості стосовно виселення з квартири до 03.10.2023 року. Комунальні послуги нею сплачені повністю. Просила в позові позивачу відмовити. Позивачем подано відповідь на відзив відповідача в якому позивач зазначила, що п.2.4 договору передбачено, що розмір орендної плати може бути переглянуто за письмовою згодою сторін. За погодженням з відповідачкою, сторонами було переглянуто розмір орендної плати та визначено в розмірі 5500 гривень. Неодноразово позивач обговорювала питання підписання змін до договору, проте відповідач підписувати зміни до договору відмовилася. Факт того, що розмір орендної плати було погоджено сторонами підтверджується листування в мережі «Вайбер» між позивачкою та відповідачкою. Також в примірнику договору, при отриманні позивачкою коштів чітко вказувався період за який здійснюється орендна плата 5500 грн і жодним чином не зазначено, що це кошти за який інший період. Позивачка, як державний службовець за 2021 та 2022 роки подавала декларації про доходи та були сплачені податки саме з суми 5500 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.10.2023 року підготовче засідання закінчено та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Кушнір А.С. позовні вимоги підтримали з мотивів викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Радченко О.П. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнали, просили відмовити в їх задоволенні з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання від 15.02.2021 року. 12.10.2021 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено договір оренди нерухомого майна квартири по [ADDRESS] , за яким позивачкою було передано відповідачці в строкове платне користування належну їй квартиру. Термін оренди складає 8 місяців. Відповідно до п. 2.1 договору розмір орендної плати становить 3000 гривень. Також п.2.6 передбачено сплату орендарем комунальних послуг, включно з оплатою за інтернет та кабельне телебачення. Даний договір підписано у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної сторони. Звертаючись до суду із позовом, позивач [PERSON] просила стягнути із [PERSON] борг по орендній платі за пріод з 12.01.2023 року по 12.09.2023 року в сумі 39 00 грн.. При цьому, позивачка посилалась на умови договору найму (оренди) квартири, який з відповідачкою укладався у письмовій формі зазначивши, що між ними в усній формі була домовленість про сплату орендної плати в сумі 5500 гривень щомісячно. Відповідачка заперчувала щодо зміни розміру орендної плати та зазначила, що розмір орендної плати становить 3\~000 грн на місяць, як і визначено в договорі. Оцінюючи доводи сторін суд враховує наступні вимоги Закону. Відповідно до положень ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Згідно положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно положень ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України). Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно положень ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Положеннями ч. 1 ст. 759 ЦК визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до положень ч.1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Згідно положень ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Положеннями ч. 1 ст. 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Аналіз змісту зазначених норм закону свідчить, що істотними умовами договору найму є погодження сторонами предмету договору (об`єкту, який передається в найм), строку його дії та розміру плати. За таких обставин передумовою визнання судом дійсності умов укладеного договору найму є встановлення обставин, які свідчать що сторони досягли згоди по тих умовах, про які заявлено в позовній вимозі. Згідно з положеннями ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Договір оренди житла з викупом підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.2.4 Договору, розмір орендної плати в рамках договору може бути переглянутий тільки за письмовою взаємною згодою сторін, але не раніше закінчення терміну, визначеного п.1.7 Договору. Посилання позивача на той факт, що у примірнику договору, при отриманні позивачкою коштів, чітко вказувався період за який здійснюється орендна плата 5500 грн і жодним чином не зазначено, що це кошти за якийсь інший період, є безпідставним. Відповідно до п.2.5 Договору, орендар має право вносити плату наперед за будь-який термін у розмірі, що визначається на момент оплати, в цьому випадку розмір орендної плати на оплачений період не переглядається. Як зазначила відповідачка, суму 5500 грн вона дійсно сплачувала, проте сплачувала наперед, відповідно з умовами договору. З аналізу встановлених судом спірних правовідносин, вбачається, що будь-яких обставин, які б свідчили про наявність узгодження сторонами розміру плати за користування відповідачкою квартирою саме в сумі 5500 гривень, судом не встановлено. Не може бути як належний доказ факт того, що розмір орендної плати підтверджується листування в мережі «Вайбер» між позивачкою та відповідачкою. Дані докази не можуть бути належними в даних правовідносинах, постільки, як зазначалось вище, розмір орендної плати може бути переглянутий тільки за взаємною письмовою згодою сторін і не містять даних про обставини, котрі входять до предмету доказування. Варто зауважити, що в силу принципу змагальності цивільного судочинства, саме позивачка зобов`язана надати належні і достатні докази на підтвердження обставин, які свідчать, що між сторонами був укладений договір найму житла на вказаних у позові умовах, з обумовленням терміну його дії та погодженням всіх суттєвих умов такого правочину. У свою чергу відсутність таких доказів свідчить про відсутність узгодження сторонами таких умов, зокрема щодо розміру плати, що унеможливлює задоволення позову про стягнення боргу за оренду квартири в сумі 39 000 грн. В судовому засіданні позивач підтвердила той факт, що кошти в розмірі 5500 гривень відповідач почала сплачувати з початку укладення договору. Тому враховуючи період за який сплачений відповідачкою розмір орендної плати, суму, яку було сплачено, суд вважає, що борг відповідачки перед позивачкою відсутній. За таких обставин, суд вважає відмовити позивачу в позові оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів, що розмір оренди житла був письмово узгоджений з відповідачкою.

Outcome: dismissed