Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але вони мають спільну дитину - [PERSON] , яка народилась [INFO] . Батьківство [PERSON] по відношенню до його дитини [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 30.05.2008 року. З 01.01.2012р. будь-які відносини між позивачем та відповідачем не підтримуються. Весь цей час, з дня народження, дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її повному утриманні а батько дитини має велику заборгованість по сплаті аліментів. Відповідач життям доньки не цікавиться, не відвідує, участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, чим проявляє свою байдужість до дитини. З боку матері дитини не створювались жодні перешкоди у спілкуванні з дитиною та приймання участі у вихованні доньки, тому позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Представник третьої особи - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі, надавши при цьому відповідний висновок. Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивачки, свідків, безпосередньо дитину, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , але вони мають спільну дитину - [PERSON] , яка народилась [INFO] . Батьківство [PERSON] по відношенню до його дитини [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 30.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції. (а.с.5) З 01.01.2012 р. будь-які відносини між позивачем та відповідачем не підтримуються. Весь цей час, з дня народження, дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її повному утриманні. Відповідач життям доньки не цікавиться, не відвідує, участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, чим проявляє свою байдужість до дитини. З боку матері дитини не створювались жодні перешкоди у спілкуванні з дитиною та приймання участі у вихованні доньки. Згідно Довідки Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №22 імені Ігоря Гольченка Сумської міської ради, за весь час навчання учня [PERSON] в школі, 01.09.2018 р. по теперішній час батько контактів зі школою не підтримував, з питань навчання дитини з класним керівником не спілкувався, в батьківських зборах участі не приймав, дитину до школи не приводив і не забирав. (а.с.9) Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.11.2022 р. № 64901, яка видана Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Суми, заборгованість по виконавчому листу №1806/2-4155, який виданий 10.01.2012 р. про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 01.10.2018 р. по 29.12.2022 р. становить 192304,40 грн. (а.с.16-17) Відповідно до висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 11.10.2023 № 1606/27.1-26 Управління вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с.59-60) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суду пояснили, що знають позивачку та відповідача, та підтвердили, що [PERSON] не спілкується зі своєю донькою [PERSON] вже декілька років. Допитана в якості неповнолітнього свідка [PERSON] пояснила, що батька бачила коли їй було років 3-4. Більше його не бачила і нічого не знає про нього. Таким чином між сторонами склалися цивільні правові відносини, що регулюються нормами СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Оскільки, під час судового розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що батько дитини ухиляється від обов`язків по вихованню доньки [PERSON] , суд вважає позовні вимоги обґрунтованими й такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved