Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

02 листопада 2023 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] , у якій позивач просить визнати недійсним Договір № 1320374 від 26.09.2019, укладений між ним та ТОВ «Авентус Україна» з моменту укладення договору; застосувати наслідки недійсності правочину. В обґрунтування позову вказує, що 11.03.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був укладений договір факторингу № 11032020, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитним договором № 1320374, вказаними у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2023 ВП № [NUMBER] стягнуто з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 1320374 від 26.09.2019 в розмірі 11424 грн. Вказав, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стягує з нього борг в сумі 18 790 грн. Вважає, що вказаний кредитний договір, на підставі якого відкрито виконавче провадження № [NUMBER], укладений незаконно, оскільки особисто він не підписував договір, а дії були вчинені з боку шахраїв. Неправомірні дії зі сторони шахраїв підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому зазначено кримінальне провадження №12019220190000030 від 04.01.2019, де він є потерпілим. Посилаючись на ст.ст. 509, 626 ЦК України, Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII, зазначив, що між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» фактично не було укладено письмового договору із зазначенням його істотних умов. Зазначив, що він не оформлював кредитний договір стосовно отримання грошових коштів, одноразовий ідентифікатор не отримував, оскільки на момент оформлення кредиту на його ім`я, його SІМ-карту зламали, про що повідомив органам поліції у своєму зверненні і фактично не міг отримати одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Оспорюваний договір був укладений без його участі і волі. Кошти за цим кредитним договором не отримував, взагалі жодних доказів про отримання коштів не має. Тому він змушений був звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 07.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 14.11.2023 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, оскільки вважає його необгрунтованим, завідомо безпідставним та таким, що має очевидно штучний характер та вводить суд в оману, тому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначила, що на підставі ст.ст. 512, 516 ЦПК України 11.03.2020 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило право вимоги за Кредитним договором Клієнта до ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Новий кредитор). Позивач є Клієнтом Товариства з 31.07.2019 та до Кредитного договору уклав ще один кредитний договір, належним чином виконавши всі зобов`язання за ним. А отже Клієнт був повністю ознайомлений з умовами кредитування в Товаристві та порядком укладення (підписання) електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Вказала, що позивач вводить суд в оману, стверджуючи, що на момент укладення Кредитного договору, тобто 26.09.2019, його сім-карту було зламано, про що він повідомив правоохоронні органи. Наданий Позивачем витяг з ЄРДР від 04.01.2019 ніякого відношення до укладення оспорюваного договору, укладеного через 8 місяців - 26.09.2019, не має. Вважає, що позивач не надавав жодних підтверджуючих документів щодо скоєння шахрайських дій відносно нього та укладення від його імені Кредитного договору, а також Товариство не отримувало запити від правоохоронних органів щодо кредитних правовідносин між Товариством та Позивачем. Внесення відомостей в ЄРДР не є підтвердженням факту вчинення правопорушення чи будь-яким іншим фактом, що спричинює зміну, припинення правовідносин, зокрема, договірних. Тому, встановлення факту вчинення шахрайських дій з боку невстановлених осіб, діями яких завдано шкоди Позивачу та можливо, за наявності таких підстав, шкоди Товариству, знаходиться у виключній компетенції правоохоронних органів України та суду. На підтвердження визнання/укладення Кредитного договору Клієнтом вказала, що 13.12.2021 Клієнтом через Особистий кабінет було ініційовано продовження строку користування кредитом шляхом вибору в Особистому кабінеті опції «Продовжити кредит» з натисканням відповідної клавіші та з одночасним ініціюванням платежу на користь Товариства у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів у сумі 846,72 грн. Зазначила, що якби кредит укладався третьою особою, шахрайським методом, то «шахрай» не погашував би заборгованість за Кредитним договором. Переказ кредитних коштів, виданих в рамках оспорюваного Кредитного договору, та погашення заборгованості за Кредитним договором здійснювались, використовуючи банківську картку № [NUMBER] , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк», яка належить позивачеві, встановлено за допомогою BANK ID. Продовження строку користування кредитом здійснювалось з того ж пристрою/мобільного телефону, з якого і були подані заявки на оформлення всіх кредитів в Товаристві: Linux; Android 9; LEX820. Перед укладенням одного із кредитних договорів Товариством було належно перевірено Позивача шляхом верифікації та ідентифікації, що була здійснена Товариством шляхом отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з Українського бюро кредитних історій та коректного введення Клієнтом, оtр-пароля, надісланого Товариством на такий фінансовий номер телефону: [NUMBER] . Отже, при здійсненні ідентифікації та верифікації Клієнта, Товариством в повній мірі було дотримано всі вимоги Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Враховуючи той факт, що позивач пройшов належну перевірку, кредитний договір було укладено дотримуючись вимог законодавства, використовуючи його персональні дані та банківську картку, клієнт вносив платіж в рахунок погашення заборгованості, а також те, що позивач не надав жодного документу, який би підтверджував факт скоєння шахрайських дій, вважає, що відсутні будь які підстави для визнання кредитного договору недійсним. Що стосується кредитних правовідносин та ознайомлення позивача перед укладенням кредитного договорами з усіма умовами кредитного договору зазначила, що вся процедура укладення з Товариством Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах споживчого кредиту, відбувається відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, до Законів України «Про фінансові послуг та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про електронну комерцію», а також відповідно до внутрішніх Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі - Правила) та проходить в онлайн-режимі. Так, перед укладенням Кредитного договору Товариство шляхом розміщення на власному Веб-сайті надає Клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де, серед іншого, міститься інформація про тарифи, ціни та умови надання фінансових послуг, порядок їх надання, розміщені Правила та примірний кредитний договір, що планується до укладення. Некоректне/неповне ознайомлення клієнта з правилами та умовами надання кредиту, з паспортом споживчого кредиту, текстом самого кредитного договору, що планувався до укладення, а також з інформацією, розміщеною на веб-сайті товариства, про умови та порядок надання товариством кредитів, - не позбавляє клієнта обов`язку щодо належного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором та не надає позивачу підстав посилатись у позові, що підписання кредитного договору не було здійснено позивачем. На веб-сайті Товариства містилась вся необхідна інформація для прийняття Клієнтом обґрунтованого та усвідомленого рішення для отримання Кредиту та визначитись з його істотними умовами. Так, 26.09.2019 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і [PERSON] було укладено Договір № 1320374 про надання споживчого кредиту, згідно якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало Позивачу кошти в розмірі 5600,00 гривень на умовах, встановлених Договором, Товариство надало Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт Товариства або Мобільний додаток. Переказ коштів здійснено 26.09.2019 шляхом перерахування на банківську картку Клієнта № [NUMBER] , яку було вказано особисто Клієнтом в заяві на отримання Кредиту. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору, підтверджується копією Інформаційної довідки, складеної у відповідності до вимог законодавства, та яка містить усі необхідні реквізити, а сам Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію НБУ на здійснення переказів грошових коштів та внесений в Державний реєстр фінансових установ. Разом з тим, просила звернути увагу, на те що, навіть якщо припустити, що Позивач не ознайомився належним чином з Правилами та умовами Кредитного договору та порядком його підписання для свідомого прийняття рішення, то у разі незгоди з умовами Кредитного договору та порядком підписання, Позивач не був позбавлений можливості скористатися своїм правом, визначеним статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів», і, відповідно, протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору. Натомість таких дій Позивач не вчинив, а навпаки вніс платіж в рахунок погашення заборгованості. Твердження позивача, що кредитний договір не було підписано позивачем та укладено в порушення вимог чинного законодавства не відповідає дійсності з огляду на наступне. Відповідно до ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін. Кредитний договір було укладено в електронній формі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Посилаючись на Закон України «Про електронну комерцію» вказала, що Кредитний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в розділі Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» - «підписано електронним підписом 26.09.2019 18:01:04». Крім того, згідно п. 6.6. Кредитного договору сторони погодили, що Кредитний договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що відтворений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Враховуючи вимоги Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), укладення Кредитного договору з Позивачем відбулося в електронній формі за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт або Мобільний додаток «СгeditPlus». 26.09.2019 Позивач на Веб-Сайті обрав бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк Кредиту, вказав контактні дані (мобільний номер телефону), вказав електронну адресу (за наявності) Скрін-шот з Облікової картки Клієнта з єдиної офіційної інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства (ІТС Товариства). Під час Реєстрації в ІТС Товариства Клієнту було надано для ознайомлення та прийняття гіперпосилання на Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, Публічну пропозицію на використання аналогів підписів, Згоду на обробку персональних даних та доступ до своє кредитної історії. Позивач, натиснувши відповідну клавішу, яка виражає згоду Позивача продовжувати дії в ІТС Товариства, підтверджує, що ознайомлений зі змістом Правил, Публічної пропозиції на використання аналогів підписів, приймає їх в повному обсязі та надає Згоду на обробку персональних даних та доступ до своє кредитної історії. Товариство повідомило Клієнта про прийняття заявки на отримання кредиту шляхом відповідного інформаційного повідомлення у Особистому кабінеті. Після отримання заявки Товариство здійснило оцінку кредитоспроможності Клієнта та достовірності наданої Клієнтом інформації за допомогою багаторівневої автоматизованої системи прийняття кредитних рішень. Після аналізу наявної інформації Товариство прийняло рішення про можливість укладання з Клієнтом кредитного договору, про яке повідомило Клієнта шляхом відправки відповідного інформаційного повідомлення (СМС-повідомлення на номер телефону клієнта ). У разі прийняття позитивного рішення, Товариство робить Позивачу в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Кредитного договору, що містить усі істотні умови та підписаний зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, відтворені засобами копіювання, та Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію та положення, що вимагаються чинним законодавством України. Клієнт мав можливість прийняти (акцептувати) пропозицію укласти Кредитний договір або відмовитися від пропозиції. Клієнт повідомив про ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту та про готовність прийняти пропозицію (оферту), натиснувши відповідну клавішу (погоджуюсь), у Особистому кабінеті, після чого Товариство надіслало Клієнту засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду. В нашому випадку M466471. Введенням одноразового ідентифікатора, що є електронним підписом Позивача, Клієнт підтвердив, що ознайомився до укладення Кредитного договору з Паспортом споживчого кредиту та умовами Кредитного договору та підписав їх). Товариство після одержання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) відправило Клієнту його примірник Кредитного договору у формі електронного документу на електронну адресу та додатково розміщено Кредитний договір у Особистому кабінеті Позивача, розміщеному на ІТС Товариства. Отже, Договір є доступний для перегляду та завантаження до підписання та після підписання Кредитного договору без зміни його тексту. Товариство повідомило Клієнта про факт перерахування коштів шляхом відправки інформаційного повідомлення засобами зв`язку (на електронну адресу [INFO] ). Отже, враховуючи викладене, та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», якою передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною, між Товариством та Клієнтом, був укладений Кредитний договір Кошти перераховувалися на банківську картку № [NUMBER] , яку Клієнт вказав при заповненні заявки на отримання кредиту. Зазначила, що у Товариства відсутня технічна можливість надати реєстраційну форму для реєстрації на сайті товариства, яку заповнював саме позивач, оскільки, це захищена частина Веб-сайту, яка доступна була при заповненні лише Позивачу. Разом з цим зазначила, що 26.09.2019 при укладенні кредитного договору позивачем було свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення кредитного договору, а саме: він самостійно для себе визначив необхідний для нього обсяг часу для ознайомлення з Правилами умовами Кредитного договору, після чого проявив намір вступити з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в договірні відносини на умовах, визначених Правилами. Після узгодження розміру кредиту, строку та умов кредитування, Кредитний договір було підписано з Позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Грошові кошти того ж числа були переведені та зараховані на картковий рахунок Позивача, що підтверджується Інформаційною довідкою від платіжного провайдера ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ». Крім того, у разі незгоди з умовами кредитного договору, позивач не був позбавлений можливості скористатися своїм правом, визначених ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», і відповідно, протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору, натомість таких дій позивач не вчинив. Що стосується твердження позивача, що при укладенні кредитного договору не було досягнуто згоди про істотні умови кредитного договору вказала, що укладаючи Кредитний договір, сторони погодили усі істотні його умови: кредит видається строком на 30 днів; суму кредиту 5600,00 грн.; процентну ставку. Відповідач з метою виконання вимог чинного законодавства, та з метою інформування споживачів з розміром процентної ставки, що встановлена Відповідачем при наданні послуг з надання кредитів, оприлюднив на своєму веб-сайті зазначену інформацію. Дана інформація знаходиться на веб-сайті Відповіда ча https://creditplus. иа/. Оспорюваний Кредитний договір було укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Тобто, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Вказала, що відповідно до Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі - Правила), Кредитний договір між Позивачем та ТОВ«АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено та підписано саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних та надсилаються та призначені для ідентифікації підписувала цих даних). Уклавши Кредитний договір, Клієнт підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства. Правила перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Кредитний договір не був би укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Позивачем без реєстрації Позивачем на сайті Товариства, без створення Особистого кабінету Позивача, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету, без подання заявки на отримання кредитних коштів. Вважають твердження позивача безпідставними, оскільки при укладенні договору сторони досягли усіх істотних умов договору і укладення договору повністю відповідало внутрішній волі позивача. Крім того вказала, що в матеріалах позовної заяви відсутні належні докази, що підтверджують завдання збитків зі сторони Товариства для Позивача, внаслідок укладення Кредитного договору, а отже такі позовні вимоги не підлягають задоволенню (а.с. 50-67). 04.12.2023 позивачем долучено до справи копію довідки ст.дізнавача СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та копію витягу з ЄРДР від 04.01.2019 (а.с.143-145). Ухвалою від 04.12.2023 закрито підготовче провадження по вказаній справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, заяв або клопотань від нього не надходило. Тому суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги відзив відповідача, встановив, що 26.09.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем [PERSON] укладено договір № 1320374 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 5600 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Згідно пункту 1.2 цього договору кредит надавався строком на 30 днів. Умовами договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 657,00% річних від суми кредиту з розрахунку 1,8% на добу. Тип процентної ставки - фіксована у розмірі 907,20 грн. (а.с. 74-79). Позивач як на правові підстави заявлених позовних вимог посилався, зокрема, на ст.ст. 203, 215, 1051 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та на те, що невстановлена особа вчинила шахрайські дії щодо нього та оформила кредит у різних банках України. Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною першою статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину. Згідно ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». До договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів», встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. За змістом статті 230 ЦК України наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Позивач не надав доказів наявності умислу в діях відповідача щодо введення його в оману, тому відсутні правові підстави для визнання оскаржуваного договору недійсним з вказаних підстав. Крім того, на обґрунтування заявленого позову позивач посилався на ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивач у позовній заяві заперечує той факт, що підписував вищевказаний договір своїм електронним підписом, оскільки його SIM-карта була зламана та номер фактично викрали, тому він не міг отримати одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. В підтвердження цього надав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 12019220190000030 від 04.01.2019 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Відповідно до якого, 03.01.2019 до Балаклійського ВП надійшло повідомлення про те, що на території Балаклійського району Харківської області невстановлена особа вчиняє дії направлені на заволодіння грошовими коштами громадян та оформлення від імені мешканців Балаклійського району кредитів у фінансових установах (а.с. 145). Вказані докази суд не приймає до уваги, оскільки відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2019, а спірний договір був укладений 26.09.2019, тобто через 8 місяців з моменту звернення до органів поліції. За умовами Договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті Товариства за посиланням, наведеним у договорі. Уклавши цей договір, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Порядок укладення договорів, визначений розділом 5 Правил надання коштів у позику, передбачає ряд послідовних двосторонніх дій (таких як реєстрація клієнтом на веб-сайті Товариства із зазначенням особистих засобів зв`язку, ознайомлення з Правилами; направлення Товариством за вказаними клієнтом засобами зв`язку коду (одноразового ідентифікатора), який клієнт має ввести на сайті; підтвердження клієнтом, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом; реєстрація банківських рахунків для перерахування коштів та погашення позик; пропозиція Товариством клієнту укласти електронний договір; прийняття клієнтом указаної пропозиції шляхом натискання кнопки «Погоджуюсь/Согласен» у особистому кабінеті; надіслання йому Товариством засобами зв`язку Одноразового ідентифікатора у вигляді коду; введення клієнтом на сайті отриманого від Товариства коду, чим направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції, після чого договір вважається укладеним). Без здійснення всіх цих дій укладений між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» Договір не був би укладений. Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті відповідача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, після чого ТОВ «Авентус Україна» надіслало позивачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у виді смс-коду, який позивач і використав для підтвердження підписання кредитного договору. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, тому суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання недійсним спірного кредитного договору та у застосуванні наслідків недійсності правочину. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову повністю.

Outcome: dismissed