Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27 березня 2021 року о 18-30 годині у м. Києві по вул. Маршала Малиновського 13, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «FORD» д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортним засобом «Vollkswagen tiguan». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року по справі № 756/9126/21 відповідача визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «FORD» д/н [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СГ ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР2000094118. Страхова компанія потерпілої особи власника транспортного засобу «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] звернулася до ПрАТ «СГ ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування № 44800 від 14 липня 2021 року. ПрАТ «СГ ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 14596,92 грн. Відповідач після скоєння ДТП самовільно залишив місце пригоди, а тому повинен сплатити суму страхового відшкодування на користь ПрАТ «СГ ТАС». Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14596,92 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зазначив, що у транспортного засобу «FORD Transit» д/н [NUMBER] змінився власник та переоформив транспортний засіб на д/н [NUMBER] , бо номер кузова автомобіля залишився не змінний [NUMBER] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так,\~в судовому\~засіданні встановлено,\~що постановою\~Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року по справі № 756/9126/21 [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850,00 грн. Оболонським районним судом м. Києва у тому числі встановлено, що 27 березня 2021 року о 18-30 годині у м. Києві по вул. Маршала Малиновського 13, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «FORD Transit» д/н [NUMBER] , під час руху заднім ходом для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] , чим порушив п. 10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] будучи причетний до ДТП, залишив місце події, чим порушив п. 2.10а ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124-4 КУпАП. (а.с.4) За ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до полісу №ЕР200094118 від 28 травня 2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб «FORD Transit» д/н [NUMBER] , номер кузова автомобіля [NUMBER] , поліс діяв з 29 травня 2020 року по 28 травня 2021 року, страхувальник [PERSON] (а.с.6) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.8) Відповідно до страхового акту № ДКЦВ-22300 від 01 липня 2021 року та розрахунку суми страхового відшкодування, страхувальником є [PERSON] , поліс страхування ЕР-202122571 від 08 грудня 2020 року, період страхування з 09 грудня 2020 року по 08 грудня 2021 року, транспортний засіб «FORD Transit» д/н [NUMBER] , номер кузова автомобіля [NUMBER] , особа якій завдано шкоду: [PERSON] , «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] , дата страхового випадку 27 березня 2021 року, розмір страхового відшкодування 29193,84 грн. (а.с.9) Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 01 липня 2021 року, страхувальником є [PERSON] , поліс страхування ЕР-202122571 від 08 грудня 2020 року, період страхування з 09 грудня 2020 року по 08 грудня 2021 року, транспортний засіб «FORD Transit» д/н [NUMBER] , номер кузова автомобіля [NUMBER] , особа якій завдано шкоду: [PERSON] , «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] , дата страхового випадку 27 березня 2021 року, розмір страхового відшкодування 29193,84 грн., безумовна франшиза 2600,00 грн. (а.с.10) ПАТ «СК УСГ» 19 липня 2021 року звернулося до АТ «СГ «ТАС» з заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі 14596,92 грн., винна особа водій [PERSON] , транспортний засіб «FORD Transit» д/н [NUMBER] , страховик АТ «СГ «ТАС» договір №ЕР200094118. (а.с.11) 20 квітня 2021 року складено акт огляду транспортного засобу д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] (а.с.13) Відповідно до ремонтної калькуляції транспортного засобу д/н [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , вартість ремонту складає 65147,10 грн., загальна сума після вирахувань складає 31793,84 грн. (а.с.15-19) Відповідно страхового акту № 20854/01/921 від 26 липня 2021 року та розрахунку суми страхового відшкодування, страхувальником є [PERSON] , поліс страхування №ЕР200094118 від 28 травня 2020 року, строк дії з 29 травня 2020 року по 28 травня 2021 року, «FORD Transit» д/н [NUMBER] , особа якій завдано шкоду: [PERSON] , «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] , дата страхового випадку 27 березня 2021 року, страхова сума по предмету страхування 130000,00 грн., розмір страхового відшкодування 14596,92 грн. (а.с.20, 21) Відповідно до платіжної інструкції № 200934 від 29 липня 2021 року, АТ «СГ «ТАС» перерахувало ПАТ «СК УСГ» 14596,92 грн. по розрахунку відшкодування за страховим актом № ДКЦВ-22300, транспортний засіб «Vollkswagen tiguan» д/н [NUMBER] (а.с.22) Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності\~до ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1188\~ЦК\~України\~шкода,\~завдана\~внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел\~підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується\~на\~загальних підставах,\~зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~ст.\~1192\~ЦК\~України\~з урахуванням\~обставин\~справи\~суд за\~вибором\~потерпілого\~може зобов`язати\~особу,\~яка\~завдала\~шкоди майну,\~відшкодувати\~її\~в натурі\~(передати\~річ\~того\~ж роду\~і\~такої\~ж якості,\~полагодити\~пошкоджену\~річ тощо)\~або\~відшкодувати\~завдані збитки\~у\~повному\~обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За п. 38.1.1 ст. 38.1 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. В правових позицій, викладений у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 753/21177/16-ц видно, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України\~«Про\~оцінку\~майна,\~майнових\~прав\~та професійну\~оціночну\~діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) Страсбург, 10 лютого 2010 року, остаточне 10/05/2011), з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. З огляду на викладене, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат, а саме в розмірі 14596,92 грн. У зв`язку з чим, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» підлягають повному задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути в порядку регресу виплачене позивачем страхове відшкодування в сумі 14596,92 грн. Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved