Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором. Посилається на те, що між позивачем (надалі Кредитодавець) та [PERSON] (надалі Позичальником) було укладено кредитний договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 12231 від 27.10 2021 року. На виконання цього Договору Позичальник отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень). П.2.1. Договору встановлено,\~що кредит\~надається строком\~з 27.10.2021\~року до\~25.10.2022\~року.\~Згідно п.3.1. Договору плата\~за користування\~кредитом (проценти)\~є фіксованою\~і становить\~54\~%\~(п`ятдесят\~чотири процента) річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Однак, станом на 22.11.2022 року відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 8 014,46 грн., яка складається з: заборгованості за 7 652,19 грн. заборгованість за кредитним договором, 362,27 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 12231 від 27.10.2021 року у розмірі 7 652,19 грн. грн., 362,27 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати у розмірі 2\~481,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, але подав заяву про розгляд справи у їх відсутності та задоволення вимог заяви. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд не повідомили про причини неявки. За таких обставин та відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Наші люди» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 12231 від 27.10.2021 року. На виконання цього Договору Позичальник отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень). П.2.1. Договору встановлено,\~що кредит\~надається строком\~з 27.10.2021\~року до\~25.10.2022\~року.\~Згідно п.3.1. Договору плата\~за користування\~кредитом (проценти)\~є фіксованою\~і становить\~54\~%\~(п`ятдесят\~чотири процента) річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Пунктом 3.5. Договору встановлено, що надання і погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку платежів, наведеного у додатку №1 до договору. Згідно п.3.6. Договору прострочення\~сплати кредиту\~та процентів\~за користування\~кредитом (згідно\~Графіка платежів)\~не зупиняє\~нарахування процентів,\~як протягом\~строку надання\~кредиту визначеного\~п.2.1. Договору, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування Позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем. п.\~10.1. розділу 10\~(Строк\~дії договору\~та інші\~умови)\~передбачено,\~що договір\~є чинним\~з моменту\~його підписання\~обома сторонами\~та діє\~до 25\~жовтня 2022\~року або в разі несвоєчасного виконання зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, до моменту повної сплати позичальником кредиту та відсотків. Відповідно до\~ч.4\~ст.631\~ЦК України закінчення строку\~договору не\~звільняє сторони\~від відповідальності\~за його\~порушення,\~яке мало\~місце під\~час дії\~договору,\~що також\~передбачено п.10.3.\~розділу 10 (Строк дії договору та інші умови) договору. В даному випадку несплата Позичальником планових платежів та закінчення строку договору не звільняє його як сторону від відповідальності. Станом на\~22.11.2022\~року заборгованість Позичальника за договором складає 362,27 грн. відсотків за користування кредитом та 7652,19 грн. основної суми кредиту, що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 12231 від 27.10.2021 року. Згідно п.\~4.1\~Договору для\~забезпечення виконання\~Позичальником зобов`язань\~загальномайновим поручителем\~виступає [PERSON] (далі - Поручитель). Згідно Договору\~поруки №\~12231\~від 27.10.2021\~року Поручитель зобов`язуються перед Кредитодавцем відповідати за грошовими зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору № 12231 від 27.10.2021 року. 14.11.2022\~року Кредитодавець звернувся до Позичальника та поручителя з листом-вимогою стосовно сплати простроченої заборгованості. Проте, прострочену заборгованість не було сплачено. Відповідно до частин 1-2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статями 626, 628 ЦК України договір визначений як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У статті 634 ЦК України договір приєднання визначений як договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19). Відповідно до статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі. Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім основної суми, стягнути відсотки за користування кредитними коштами. Таким чином, суд вважає, що за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача основну суму кредиту в сумі 7652,19 грн. та відсотків за користування кредитом в сумі 362,27 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн. У зв`язку із вищевикладеним, у відповідності до умов Договору, ст.ст.15.16, 549-552, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, на підставі ст.ст.4, 27, 175-177, ЦПК України, - На підставі наведеного та

Outcome: approved