Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

02.06.2023 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський Сергій Миколайович, відповідно до якого просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №84338, вчинений 03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 20 851,00 грн. Також просить стягнути на її користь судовий збір та витрати на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нещодавно у зв`язку з блокуванням її рахунків з додатку «Дія» вона дізналась про відкриття 27.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським С.О. виконавчого провадження №66293259 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором від 12.05.2019 року №AG3173483, укладеним з ТОВ «ФК «Дінеро» в сумі 20 801 грн 50 коп та плати за вчинення виконавчого напису. Підставою для відкриття вказаного виконавчого провадження став виконавчий напис №84338, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї, позивача, 6100 грн простроченої заборгованості, 14 701 грн відсотків та 50 грн плати за вчинення виконавчого напису. Вважає, що зазначений виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства і має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису, він виданий про стягнення з неї боргу за кредитним договором від 12.05.2019 року №AG3173483, укладеним між нею та ТОВ «ФК «Дінеро», право вимоги за яким в подальшому було відступлено ТОВ «Вердит-Капітал» згідно договору факторингу №22-08/19 та Додаткової угоди №4 від 31.10.2019 року. Договір з первісним кредитором про отримання мікропозики нею було укладено а мережі Інтернет на сайті www.dinero.ua. В письмовій паперовій формі, а тим більше з нотаріальним посвідченням, кредитний договір не укладався, оскільки це навіть не передбачено переліком запропонованих кредитором послуг. Ні первісний кредитор, ні ТОВ «Вердикт-Капітал» не повідомили її про відступлення права вимоги. Крім того, вона не погоджується з розміром заборгованості, адже нею вносились платежі для погашення кредиту і його частину нею було сплачено. Жодних вимог від ТОВ "Вердикт Капітал» про добровільну сплату боргу на її адресу не надходило. Вказане свідчить про те, що сума боргу не є безспірною. Отже, зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, який є нечинним та за відсутністю документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача. Рух справи у суді Позовна заява надійшла до суду 02.06.2023 року. Ухвалою суду від 07.06.2023 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 14.08.2023 року за клопотанням представника позивача замінено третю особу - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю якого анульоване, на Київський обласний Державний нотаріальний архів, як правонаступника, якому передано документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса у зв`язку з припиненням ним приватної нотаріальної діяльності. Ухвалою суду від 10.11.2023 року замінено третю особу Київський обласний державний нотаріальний архів на Київський державний нотаріальний архів, оскільки згідно листа Київського обласного Державного нотаріального архіву від 03.10.2023 року документи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. на зберігання вказаного архіву не передавались, а передані до Київського державного нотаріального архіву . Позиція учасників справи у суді Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, до розгляду справи по суті вимог від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. 10.08.2023 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого просить відмовити у задоволені позову з наступних підстав. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів,\~що встановлюють\~прострочення зобов`язання.\~При наявності\~заперечень боржника\~нотаріус повинен\~оцінити його\~аргументи на\~предмет наявності\~ознаки безспірності\~відносно вимог\~кредитора.\~За відсутності\~ознаки безспірності\~нотаріус повинен\~був відмовити\~у здійсненні виконавчого\~напису.\~Таким чином,\~заборгованість або\~інша відповідальність\~боржника визнається\~безспірною і\~не потребує\~додаткового доказування\~у випадках,\~якщо для\~вчинення виконавчого\~напису подані\~документи,\~передбачені Переліком\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.6.1999\~року №\~1172.\~З урахуванням\~приписів ст.\~ст.\~15,\~16,\~18\~ЦК України,\~ст.\~ст.\~50,\~87,\~88\~Закону України\~"Про\~нотаріат",\~захист цивільних\~прав шляхом\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~полягає в\~тому,\~що нотаріус\~підтверджує наявне\~у стягувача\~право на\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна.\~Це право\~існує,\~поки суд\~не встановить\~зворотного.\~Тобто боржник,\~який так\~само має\~право на\~захист свого\~цивільного права,\~в судовому\~порядку може\~оспорювати вчинений\~нотаріусом виконавчий\~напис:\~як з\~підстав порушення\~нотаріусом процедури\~вчинення виконавчого\~напису,\~так і\~з підстав\~неправомірності вимог\~стягувача (повністю\~чи в\~частині розміру\~заборгованості або\~спливу строків\~давності за\~вимогами в\~повному обсязі\~чи їх\~частині),\~з якими\~той звернувся\~до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, ще зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем: за умови, що з дня виникнення права Вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім того, представником відповідача також подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому просить відмовити у задоволені вимог позивача у цій частині, оскільки останньою до позовної заяви не долучено належних та допустимих документів, які б підтверджували перерахування нею на рахунок адвоката коштів у сумі 5000 грн в якості оплати вартості отриманих послуг з надання правничої допомоги. Розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витраченим адвокатом часом, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатський послуг. 14.08.2023 року представником позивача подано клопотання в якому просить відмовити у задоволені клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки фактично понесені позивачем витрати співмірні зі складністю справи, обсягом наданих послуг та витраченим зв`язку з цим часом адвоката. Третя особа Київський державний нотаріальний архів подала заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Третя особа - приватний виконавець Бершадський С.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв та клопотань не подав. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст вимог, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та до них правовідносини. Судом встановлено, що 03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис №84338 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором від 12.05.2019 року №AG3173483, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро», правонаступником прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу №22-08/19 та Додаткової угоди 4 від 31.20.2019 року є ТОВ «Вердикт-Капітал», за період з 31.10.2019 року по 26.05.2021 року включно, у розмірі 20 851,00 грн, з яких: 6 100 грн заборгованості за тілом кредиту, 14 701 грн - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 50 грн - плата за вчинення виконавчого напису. 27.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським Сергієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження №66293265 про примусове виконання виконавчого напису №84338 від 03.06.2021 року. Факт відкриття виконавчого провадження №66293265 від 27.07.2021 року також підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження. Як свідчить наданий позивачем скріншот з сайту ТОВ «ФК «Дінеро» в мережі Інтернет, www.dinero.ua, договори позики з вказаним товариством укладаються онлайн, а отже, кредитний договір, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, не був нотаріально посвідченим. Доказів направлення на адресу позивача вимоги про погашення заборгованості за вказаним договором відповідачем не надано. Крім того, не надано суду і доказів повідомлення позивача про зміну правонаступника усіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «Дінеро» за вказаним кредитним договором на ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата Верховного суду у постанові від 29.03.2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц. В постанові Верховного суду від 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Так, для вчинення напису обов`язковою умовою є лише надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення, а не одержання. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17. Однак, з боку стягувача за оскаржуваним виконавчим написом, тобто ТОВ «Вердикт Капітал» не було надано суду доказів, що [PERSON] ( боржнику) така Вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань направлялася. Якщо боржника не було повідомлено про вимогу повернути заборгованість це є самосійною і достатньою\~підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягає виконанню. Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц. Згідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Отже,\~згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18,провадження № 61-16749св19. З боку відповідача не надано до суду жодного належного та допустимого доказу тому, що останній звертаючись до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;\~другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17, від 19.03.2021р. у справі №750/3781/20). Крім того, судом враховується, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи були надані банком нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15. Разом з тим, відповідач не надав до суду доказів подання приватному нотаріусу усіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. В свою чергу, позивач заперечує розмір боргу, який з неї стягнуто за виконавчим написом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. З матеріалів справи не вбачається, що кредитний договір №AG3173483 від 12.05.2019 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК «Дінеро», був нотаріально посвідчений. Також не надану суду доказів направлення на адресу позивача вимоги про погашення заборгованості за вказаним договором. Крім того, не надано суду і доказів повідомлення позивача про зміну правонаступника усіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «Дінеро» за вказаним договором про надання кредиту на ТОВ «Вердикт Капітал». Отже, на думку суду, у даному випадку, виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. За правилами ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду , підлягають стягненню з відповідача. Згідно із положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивач також просить стягнути на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 5000грн, які нею було понесено у зв`язку з розглядом даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 01.06.2023 року між адвокатом Гулян Яніною Вікторівною та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги за №01.06. Згідно детального опису робіт, що надані адвокатом Гулян Я.В. в процесі надання правничої допомоги [PERSON] за договором про правничу допомогу №01.06 від 01.06.2023 року, адвокатом було надано послуги щодо складання позовної заяви та представництва інтересів клієнта в суді. Відповідно до квитанції серія ААІ №126145 від 01.06.2023 року, [PERSON] за правничу допомогу надану адвокатом Гулян Я.В. згідно договору від 01.06.2023 року №01.06 сплачено на користь останньої 5 000 грн. Проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги обставини справи, враховує малозначність справи та розгляд її в спрощеному позовному провадженні, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, та вбачає необхідним зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, і стягнути їх у сумі 3\~000,00 грн.

Outcome: partial