Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

\~Позивач [PERSON] ,\~інтереси якого\~представляє адвокат\~Комаха Т.С.,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача ДП\~«Агентство місцевих\~автомобільних доріг»\~про визнання\~протиправним та\~скасування наказу\~про звільнення,\~поновлення на\~роботі. В обґрунтування позову вказав, що з березня 2020 року він працював на посаді начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг», однак 09.05.2022 року його було звільнено у зв`язку із скороченням чисельності та штату згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає дане звільнення незаконним, оскільки причин та підстав для скорочення його посади не було. За період роботи у відповідача він нагороджувався відзнаками, а також має стаж роботи на керівних посадах у дорожній галузі понад 11 років, є особою з інвалідністю ІІІ групи, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину. Зазначив, що жодних змін в реорганізації підприємства не відбулося, оскільки в цьому не було виробничої необхідності. 07.03.2022 року йому було вручено повідомлення про його заплановане вивільнення, однак одночасно не запропоновано жодної вакантної посади, яку б він міг зайняти в силу своєї професії чи спеціальності. За таких обставин просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 09.05.2022 року № 48-к «Про звільнення [PERSON] » і поновити його на роботі на посаді начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 19.07.2022 року представник відповідача подала до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала та пояснила, що 09.02.2022 року ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг» видало наказ про внесення змін до структури та штатного розпису, яким ліквідовано відділи з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, штучних споруд та безпеки дорожнього руху та скорочено відповідні посади і скорочено деякі інші посади. Про наступне вивільнення 07.03.2022 року було повідомлено і позивача. Зазначила, що на підприємстві дійсно проведено реорганізацію, що підтверджується зменшенням кількості посад згідно штатного розпису. При цьому, питання доцільності такої реорганізації не є предметом доказування у даній справі. Зазначила, що позивачу пропонувалася рівнозначна вакантна посада начальника адміністративно-господарського відділу, однак від переведення він відмовився. Вказала, що відповідачем було запропоновано вакантну посаду начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, штучних споруд та безпеки дорожнього руху іншому працівнику, який має відповідну вищу освіту інженера-будівельника та більший стаж роботи у даній сфері, на відміну від позивача, який має більший стаж роботи у сфері охорони праці та механізації і енергозбереження та за освітою є інженером-механіком. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову. 28.09.2022 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказала, що жодних змін чи реорганізації роботи підприємства не відбулося, а тому виробничої необхідності у скороченні штату не було, фінансування підприємства не зменшувалося, а фактично було скорочено лише двох працівників. При повідомленні про вивільнення відповідач не запропонував позивачу жодної вакантної посади. Вказав, що відповідач не навів аргументів, що свідчили про переваги іншого працівника, якому було запропоновано вакантну посаду начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, штучних споруд та безпеки дорожнього руху. Своє звільнення позивач пов`язує з неприязним до себе відношенням. Крім того, у наказі про звільнення відсутні посилання на документи, що підтверджують його відмову від переведення на іншу вакантну посаду. За таких обставин просить задовольнити позов. 11.10.2022 року представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив на позов, в яких зазначив, що на підприємстві дійсно відбулися зміни в організації роботи, що призвело до скорочення працівників, в тому числі і позивача, а саме звільнення позивача відбулося у відповідності до вимог законодавства. При цьому, позивачу пропонувалася рівнозначна вакантна посада на нараді у керівника підприємства 02.05.2022 року, однак до дня звільнення він уникав конкретної відповіді на дану пропозицію. У свою чергу, вакантна посада начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, штучних споруд та безпеки дорожнього руху була запропонована іншому працівнику, який має відповідну вищу освіту та безпосередній стаж роботи у даній сфері. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що 07.03.2022 року позивачу було вручено повідомлення про вивільнення, однак не запропоновано жодної іншої посади, хоча у відповідача були наявні вакантні посади, які йому не пропонувалися. При цьому, посада начальника адміністративно-господарського відділу не є рівнозначною, оскільки за нею закріплений менший посадовий оклад. Вважає, що необхідності у проведенні реорганізації підприємства та скорочення працівників не було. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що внаслідок скорочення численності та штату працівників, кількість працівників зменшилася з 41 до 37. Позивач був попереджений про звільнення та на нараді у керівника підприємства 02.05.2022 року йому пропонувалася вакантна посада начальника адміністративно-господарського відділу, однак позивач конкретної відповіді на дану пропозицію або заяви на переведення не надав. Оскільки позивач не виявив бажання на переведення, 09.05.2022 року він був звільнений. Також зазначив, що на підприємстві відсутні профспілка та комісія з трудових спорів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] має на утриманні неповнолітню дитину та є особою з інвалідністю ІІІ групи (т. 1, а.с. 10, 21). Так, позивач з 26.11.2019 року працював у ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг». В подальшому, з 01.04.2020 року він переведений на посаду начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, що підтверджується трудовою книжкою та відповідними наказами (т. 1, а.с. 12-20, 100). Згідно штатного розпису ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг» на 2022 рік кількість штатних посад становила 41 (т. 1, а.с. 73-74). 09.02.2022 року наказом ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг» «Про внесення змін до структури та штатного розпису ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг» у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно рекомендацій Департаменту інфраструктури Кіровоградської ОДА (лист від 04.02.2022 року № 25-19-/178/0.251 «Про оптимізацію штатної чисельності працівників ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг») з 12.04.2022 року в структуру та штатний розпис внесено такі зміни: ліквідовано відділ з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг (скорочено 4 посади), ліквідовано відділ штучних споруд та безпеки дорожнього руху (скорочено 3 посади), скорочено посади першого заступника директора, провідного інженера відділу якості та технічного контролю, заступника головного бухгалтера, провідного інженера фінансово-економічного відділу, 5 посад водіїв. Водночас створено відділ з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, штучних споруд та безпеки дорожнього руху (5 посад) та адміністративно-господарський відділ (7 посад) (т. 1, а.с. 66-68). Відповідно до штатного розпису ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг» на 2022 рік, затвердженого 10.02.2022 року, кількість штатних посад становила 37 (т. 1, а.с. 75-76). 07.03.2022 року [PERSON] листом підприємства від 10.02.2022 року № 50-01-09/144/0.50 повідомлено про заплановане вивільнення 11.04.2022 року, про що він поставив свій підпис (т. 1, а.с. 26). При цьому, даний лист 10.02.2022 року був направлений відповідачем позивачу поштою, однак конверти з ним повернуся з відмітками «адресат відмовився», «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (т. 1, а.с. 82-97, 128). Зазначені обставини позивачем підтверджуються у відповіді на відзив (т. 1, а.с. 114). 04.04.2022 року наказом ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг» № 32-к всім працівникам, в тому числі і [PERSON] , надано відпустку без збереження заробітної плати на строк з 05.04.2022 року по 29.04.2022 року (т. 1, а.с. 217-222) Як вбачається з протоколу наради директора ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг» з керівниками структурних підрозділів, проведеної 02.05.2022 року, на якій був присутній, зокрема, [PERSON] , директор підприємства після аналізу переважного права залишення на роботі працівників, посади яких підлягають скороченню, з урахуванням кваліфікації та тривалого безперервного стажу роботи на підприємстві, рівноцінності посад запропонував [PERSON] перевестися на посаду начальника адміністративно-господарського відділу та написати відповідно заяву про переведення або про відмову від запропонованої посади (т. 1, а.с. 79-80). Згідно акту № 6 від 09.05.2022 року, складеного працівниками ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг», 09.05.2022 року провідний інженер з кадрів запропонувала начальнику відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг [PERSON] переведення на запропоновану вільну посаду начальника адміністративно-господарського відділу, на що [PERSON] відмовився надати заяву про переведення на іншу посаду та звернувся з проханням звільнити його з роботи у зв`язку зі скороченням штату чисельності працівників (т. 1, а.с. 81). 09.05.2022 року наказом ДП «Агенство місцевих автомобільних доріг» № 35-к «Про звільнення [PERSON] » начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг [PERSON] звільнено із займаної посади 09.05.2022 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач отримав копію даного наказу 09.05.2022 року (т. 1, а.с. 27). \~ \~ \~ \~Так, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 40 КЗпП України\~визначено, що звільнення з\~підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Тобто, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний пропонувати працівнику вакансії, які були на день попередження про звільнення, а також вакансії, які з`являються протягом 2 місяців і які відповідають його професії та кваліфікації (рівнозначні нинішній посаді або нижчі). Разом з цим власник або уповноважений ним орган не зобов`язаний пропонувати працівнику посаду вищого рівня, можливість призначення на такі посади визначається загальними правилами про комплектування кадрів, які діють на підприємстві. Звільнення з підстав скорочення чисельності або штату працівників допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу. Як роз`яснено\~у п.\~19\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №9\~від 06.11.1992\~року «Про\~практику розгляду\~судами трудових\~спорів» \~при розгляді\~спорів про\~звільнення за\~пунктом 1\~статті 40\~КЗпП України,\~суди зобов`язані\~з`ясувати,\~чи дійсно\~у відповідача\~мали місце\~зміни в\~організації виробництва\~і праці,\~зокрема,\~ліквідація,\~реорганізація або\~перепрофілювання підприємства,\~установи,\~організації,\~скорочення чисельності\~або штату\~працівників,\~чи додержано\~власником або\~уповноваженим ним\~органом норм\~законодавства,\~що регулюють\~вивільнення працівника,\~які є\~докази щодо\~змін в\~організації виробництва\~і праці,\~про те,\~що працівник\~відмовився від\~переведення на\~іншу роботу\~або що\~власник або\~уповноважений ним\~орган не\~мав можливості\~перевести працівника\~з його\~згоди на\~іншу роботу\~на тому\~ж підприємстві,\~в установі,\~організації. Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). \~ \~ \~ \~Водночас, частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства. \~ \~ \~ \~Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України. Питання щодо визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників є складовою права на управління діяльністю підприємством. Виключне право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис закріплено у статті 64 ГК України, згідно з якою підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Тому, суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників.\~Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у цивільній справі № 185/5041/18. Відтак, суд не бере до уваги аргументи та доводи позивача про недоцільність змін в організації виробництва і праці, внаслідок яких було скорочено його посаду. При цьому, відповідачем доведено, що на підприємстві мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочено штат працівників з 41 до 37 працівників. Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у цивільній справі № 185/5041/18. Так, відповідачем у період з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору було запропоновано позивачу іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації за відповідною професією та спеціальністю, від якої він відмовився, а тому позивач був звільнений. При цьому, позивачем не доведено наявність в нього переважного права на залишення на роботі саме на посаді начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг, штучних споруд та безпеки дорожнього руху, яка була запропонована іншому працівнику, при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, оскільки ним не надано достатніх доказів наявності в нього більш високих рівня кваліфікації та продуктивності праці або підстав, визначених ч. 2 ст. 42 КЗпП України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації. Так, відомості про його освіту та стаж роботи на підприємствах з утримання автомобільних доріг самі по собі не підтверджують його більш високу продуктивність праці та кваліфікації для даної посади. З огляду на викладене, враховуючи, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності та штату працівників, роботодавцем додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, а працівник відмовився від переведення на іншу роботу, та позивачем не доведено наявність в нього переважного права на залишення на роботі саме на посаді начальника відділу\~з ремонту\~та експлуатаційного\~утримання автомобільних\~доріг,\~штучних споруд\~та безпеки\~дорожнього руху при вивільненні працівників, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed