Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 10 123,79грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує наступним. Відповідно до укладеного договору від 05.06.2014р. відповідач отримала кредит. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Банком виконано зобов`язання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі. В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконав належним чином свої зобов`язання за даним договором. Внаслідок порушення умов договору останнім, станом на 15.12.2021р., виникла вищезазначена заборгованість. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 12.04.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Із анкети-заяви, довідки про отримання карток, довідки про зміну умов кредитування, тарифів, умов та правил, вбачається, що відповідачу надано кредит. Відповідач зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також, комісії. Згідно виписки за договором та розрахунку, відповідач користувався платіжною карткою і кредитними грошовими коштами. Згідно розрахунку, станом на 15.12.2022р. заборгованість відповідача складає 10123,73грн., яка складається з: - простроченого тіла кредиту в сумі 8 433,28грн.; - прострочених відсотків в сумі 1690,51грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Відповідачем не спростовано надані банком докази видачі та користування кредитними коштами. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому з матеріалів справи чітко вбачається, що відповідач підписав анкету-заяву, відповідно до якої він ідентифікувався у банку, ознайомилася з Умовами та Правилами надання батьківських послу і йому були роз`яснені умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту, пам`ятка про умови кредитування ним отримана. Таким чином, банком доведено існування між сторонами кредитних правовідносин та наявності заборгованості за кредитом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином відповідач зобов`язаний повернути борг банку, а останній вправі вимагати стягнення боргу включно зі штрафними санкціями з боржника. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору, не погасив заборгованість в добровільному порядку, а тому позов підлягає до задоволення. Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved