Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

11 травня 2023 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі-відповідач), третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні з онуком, в якому просить встановити наступний час спілкування з малолітнім онуком: кожну п?ятницю - з 14:00 години п?ятниці до 11:00 години суботи за місцем фактичного проживання позивача за адресою: [ADDRESS] без обмеження адрес та прогулянок; кожну середу - з 14:00 години середи до 18:00 години за місцем фактичного проживання позивача за адресою: [ADDRESS] без обмеження адрес та прогулянок; кожен день народження дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття з 10:00 до 12:00 години; кожен день народження батька дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття з 10:00 до 12:00 години; кожне державне свято України - День захисників і захисниць України, 14 жовтня, до досягнення дитиною повноліття з 12:00 до 16:00 години. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21 листопада 2021 року між її сином [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . [INFO] її син, [PERSON] загинув при виконанні бойового завдання в районі н.п Гатище Вовчанського району Харківської області. З моменту мобілізації сина, її внук - [PERSON] постійно проживав разом з нею за адресою [ADDRESS] . Вона самостійно займалась його вихованням, забезпечувала харчуванням та всебічним розвитком. Після смерті її сина, матір - [PERSON] , забрала онука [PERSON] проживати до себе. Фактично з того моменту виникли спори щодо її участі у вихованні внука, зокрема, щодо визначення порядку побачень з останнім. Так, відповідач будь-якими засобами намагається перешкоджати їй спілкуванню та контакту з онуком, зокрема вона ігнорує її телефонні дзвінки, створює різні штучні перешкоди у відвідуванні внука. Ухвалою суду від 23 травня 2023 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Витребувано від Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради (адреса: м. Рівне, вул. Поштова, 2) письмовий висновок про доцільність визначення [PERSON] як бабусі способів участі у вихованні та піклуванні за онуком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод щодо участі у спілкуванні з онуком, змінено прізвище відповідача " [PERSON] " на " [PERSON] ". Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, крім того зазначили, що існують перешкоди зі сторони відповідачки в побаченні онука з позивачкою. Просить врахувати письмові пояснення із запропонованими доповненнями до пропозицій органу опіки і піклування, викладених у висновку № 08-2415 від 14.11.2023 р. при розгляді справи. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечила, зазначила, що перешкоди [PERSON] не чиняться, неповнолітній [PERSON] сам не бажає спілкуватися з бабусею по телефону. Зазначила у разі вирішення спору з врахуванням висновку органу опіки та піклування № 08-2415 від 14.11.2023 р. просить проведення спільних побачень на період воєнного стану визначити у присутності матері дитини. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні просила вирішити справу на користь дитини, з врахуванням висновку органу опіки і піклування № 08-2415 від 14.11.2023 р. 21 грудня 2023 року представник позивача надав суду пояснення відносно висновку органу опіки та піклування № 08-2415 від 14.11.2023 року, в яких зазначив, що відображені органом опіки і піклування пропозиції по усуненню перешкод у спілкуванні з онуком не містять формулювань та зазначень днів, годин, місць спілкування позивача з дитиною, у присутності кого, за чиїм місцем проживання повинні відбуватись зустрічі, а також, вказівок на їх періодичність і тривалість, то з метою формулювання резолютивної частини рішення такою, яка являтиметься ефективною та виконуваною для подальшого своєчасного реального захисту та поновлення прав, свобод і законних інтересів позивача, вважає за доцільне та необхідне запропонувати до розгляду власні нижченаведені доповнення до вищезазначених пропозицій органу опіки піклування по усуненню перешкод у спілкуванні з онуком: 1. ???Перша та третя субота кожного місяця за місцем проживання дитини з 11 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв., без обмеження адрес та прогулянок за відсутності супроводу відповідача; 2. ???На другий день після дня народження дитини ([INFO]) за місцем проживаннядитини з 11 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв., без обмеження адрес та прогулянок за відсутності супроводу відповідача; 3. ???Під час зимових та літніх канікул за місцем проживання позивача: щорічно [INFO] за місцем проживання позивача з 12 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., без обмеження адресу та прогулянок за відсутності супроводу відповідача; щорічно протягом 5 днів у будь - який період з червня по серпень за місцем проживання позивача з 12 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., без обмеження адрес та прогулянок за відсутності супроводу відповідача. 4. ???Друга та третя субота кожного місяця за місцем проживання позивача з 12 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., без обмеження адрес та прогулянок за відсутності супроводу відповідача; 5. ???Необмежене спілкування позивача з онуком засобами телефонного зв?язку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що син позивачки [PERSON] перебував шлюбі з відповідачкою, [PERSON] , в подальшому змінено прізвище відповідача з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Як встановлено судом та визнається сторонами, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народженя серії [NUMBER] , виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 27 липня 2016 року (а.с 12). [INFO] [PERSON] (син позивачки) помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 18). Зі сповіщення сім"ї № 1/145 від 07 січня 2023 року, адресоване [PERSON] слідує, що її син [PERSON] [INFO] загинув при виконанні бойового завдання в районі н.п. Гатище Вовчанського району Харківської області (а.с. 19). Відповідно до ордеру № 188, виданому [PERSON] право зайняття з сім"єю з 2 чоловік жилої площі в гуртожитку по [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 7223 від 01.12.2021 року [PERSON] (онук позивачки) зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно з довідкою про склад сім"ї від 17.01.2023 року за адресою [ADDRESS] , гуртожиток зареєстровані [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (онук позивачки) (а.с. 17). Позивачка в позові вказує, що до моменту смерті сина [PERSON] її онук проживав фактично з нею за адресою: [ADDRESS] . Після смерті її сина, [PERSON] забрала онука [PERSON] . З того часу виникли спори між нею та колишньою невісткою щодо її участі у вихованні дитини. Згідно з висновком Виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-2415 від 14.11.2023 р. орган опіки та піклування, вважає, за доцільне усунути перешкоди бабусі [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , встановивши можливість систематичних побачень із дитиною у І та III суботу місяця; на другий день після Дня народження дитини; побачення з дитиною під час зимових та літніх канікул за місцем проживання бабусі; необмежене спілкування засобами телефонного зв?язку бабусі з онуком (а.с. 63, 64). Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що відповідачка не заперечує проти зустрічей позивачки з дитиною, однак не погоджується з графіком, вказаним позивачкою в позові та просить зустрічі, щоб відбувалися у її присутності. Позиція відповідачки зводиться до того, що вона не чинить перешкод у спілкуванні бабусі з дитиною, однак суд не бере її до уваги, оскільки відсутність таких перешкод не призвели б до звернення позивачки до суду за захистом свого права на спілкування з онуком. При цьому, будь-яких вагомих аргументів, які б свідчили про те, що таке спілкування було можливе та з її боку вчинялися якісь дії для того, щоб позивач мала змогу поспілкуватися з онуком, відповідачка не надала. З матеріалів справи вбачається, що батько дитини [PERSON] загинув [INFO]. Бабуся [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] в своєму позові вказує, що до моменту смерті сина [PERSON] її онук проживав фактично з нею за адресою: [ADDRESS] . Після смерті її сина [INFO] [PERSON] забрала онука [PERSON] . Позивачка звертає увагу суду на те, що рішенням Рівненського міського суду від 30 січня 2020 року по справі № 569/12775/19 відповідачка вже позбавлена батьківських прав стосовно іншого малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, суд вважає, що вищезазначені обставини свідчать про те, що у позивачки виникли обґрунтовані підстави для сумнівів у належному вихованні відповідачкою її онука. При цьому жодних відомостей про негативний вплив бабусі на дитину матеріали справи не містять. Також під час судового розгляду не встановлено, що бабуся впливатиме на онука негативно, щоб не мати права підтримувати звичайні стосунки з онуком, які припинились після смерті її сина (батька дитини). Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби із онуком обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. В ході розгляду справи було встановлено, що відповідно до висновку служби у справах дітей № 08-2415 від 14.11.2023 року бабусі дитини визначено способи її участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, зі змісту якого вбачається, що на даний час [PERSON] разом з матір?ю проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації Служби у справах дітей та сім?ї Солом?янської районної у м. Києві державної адміністрації в квартирі створені належні умови для проживання дитини. В акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.10.2023, наданого Службою у справах дітей та сім?ї Солом?янської районної у м. Києві державної адміністрації вказано, що зі слів матері дитини [PERSON] з 2019 до 2022 року проживав у родині батька. З лютого 2022 року [PERSON] почергово проживав у родині батька та бабусі. З травня 2023 року дитина постійно проживає з [PERSON] . Останній раз бачився з бабусею в червні 2023 року. Зі слів [PERSON] він з бабусею бачився влітку, по телефону з нею не спілкується. Мама не забороняє спілкуватися, але він не знає про що з нею говорити, бажання зустрічатися не має, але якщо інколи сходити з нею на прогулянку разом з мамою хлопчик не проти. Відповідно до довідки від 28.09.2023 № 24-09, виданої середньою загальноосвітньою школою № 74 м. Києва, [PERSON] дійсно є учнем 2 класу їх навчального закладу. [PERSON] не заперечує щодо спілкування сина з бабусею [PERSON] . В своєму поясненні вона пропонує, враховуючи те, що вони проживають в м. Києві, а бабуся в м. Рівне, наступний графік спілкування: ? ??кожну першу суботу місяця, а якщо бабуся не зможе приїхати, то таке побачення переноситься на третю суботу місяця; ? ??просить щоб [PERSON] попереджала про свій приїзд за добу; ? ??спілкування онука з бабусею будуть можливі тільки за бажанням [PERSON] та якщо він не хворий. Питання про визначення [PERSON] , як бабусі, способів участі у вихованні та спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 02 листопада 2023 року. На засіданні комісії були присутні бабуся [PERSON] та представник [PERSON] адвокат Рудика Світлана Юхимівна. Заслухавши їх пояснення та врахувавши матеріали справи, комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про усунення перешкод бабусі [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , встановивши можливість систематичних побачень із дитиною у І та III суботу місяця; на другий день після Дня народження дитини; побачення з дитиною під час зимових та літніх канікул за місцем проживання бабусі; необмежене спілкування засобами телефонного зв?язку бабусі з онуком. Суд вважає, що наявні у справі докази та надані сторонами пояснення свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі із онуком, позивач була вимушена звернутися до суду із заявою про усунення перешкод у спілкуванні вихованні з внуком, які чинить мати дитини, [PERSON] , а тому доводи позивачки про те, що відповідачкою їй чиняться перешкоди у вільному спілкуванні та у вихованні онука є обґрунтованими та доведеними. При визначенні способу участі баби у вихованні онука, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік дитини, індивідуальні потреби дитини даного віку, його особисту прихильність, проживання бабусі та онука у різних містах України, введення воєнного стану на території України, а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. Вирішуючи питання про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та її вихованні, суд виходить з того, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Пріоритетним інтересом є проживання дітей у сім`ї своїх батьків, проте право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Таким чином, позивачка має безумовне на рівні з відповідачкою право на спілкування з онуком, а також законодавчо закріплений обов`язок на виховання дитини. При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні малолітнього онука, що не суперечить інтересам дитини. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онука. Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, з врахуванням психологічного стану позивачки, у зв`язку із смертю її сина та батька дитини, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між бабусею та невісткою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дитину та її виховання. Вимоги позивача про визначення способу її участь у вихованні та спілкуванні з онуком, суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний нею спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. Крім того, в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачки з онуком буде перешкоджати нормальному його розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із онуком буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі, що забезпечить його виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабусею, та онуком, надаючи оцінку запропонованими позивачем та службою у справах дітей графіками, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку онука, його інтересів, відсутності протиправних дій бабусі стосовно свого онука, бажання бачитися, піклуватися про нього та виховувати його, - вірним буде визначити порядок участі бабусі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради № 08-2415 від 14.11.2023 року. Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що матері дитини та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування матері, та бабусі із онуком. Суд погоджується з доводами сторони позивача в тій частині, що відображені органом опіки і піклування пропозиції по усуненню перешкод у спілкуванні з онуком не містять формулювань та зазначень днів, годин, місць спілкування позивача з дитиною, у присутності кого, за чиїм місцем проживання повинні відбуватись зустрічі, а також, вказівок на їх періодичність і тривалість, що ускладнить виконання у подальшому своєчасного реального захисту та поновлення прав, свобод і законних інтересів позивача. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онуком та участь у його вихованні, бажання позивачки брати участь у вихованні та спілкуванні з онуком, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування щодо запропонованого графіку, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні онука, однак, за визначеним судом графіком із зазначенням годин побачень та присутність матері на період воєнного стану, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі вище наведеного, з урахуванням інтересів дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, шляхом зобов"язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з онуком, [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати [PERSON] забезпечити явку малолітнього [PERSON] , [INFO] , для проведення спільних побачень (контактів) з бабусею дитини [PERSON] на період воєнного стану у присутності матері дитини [PERSON] забезпечити виконання такого графіку побачень бабусі з онуком: у І та ІІІ суботу кожного місяця з 11 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв.; на другий день неділі після Дня народження дитини з 11 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв.; побачення з дитиною під час зимових та літніх канікул за місцем проживання бабусі; необмежене спілкування засобами телефонного зв`язку бабусі з онуком. По завершенню воєнного стану зобов`язати [PERSON] забезпечити явку малолітнього [PERSON] , [INFO] , для проведення спільних побачень (контактів) з бабусею дитини [PERSON] без присутності матері дитини [PERSON] , забезпечити виконання такого графіку побачень бабусі з онуком: у І та ІІІ суботу кожного місяця з 11 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв.; на другий день неділі після Дня народження дитини з 11 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв.; побачення з дитиною під час зимових та літніх канікул за місцем проживання бабусі; необмежене спілкування засобами телефонного зв`язку бабусі з онуком. Початок побачень бабусі з онуком відбувається за місцем проживання дитини. Визначаючи часи спілкування бабусі із онуком по завершенню воєнного стану без участі матері, суд також враховує відсутність доказів негативного впливу бабусі на нього та вважає, що присутність обох сторін під час зустрічей позивача із дитиною не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, може негативно впливати на його психоемоційний стан, з огляду на стосунки, які склались між сторонами. Суд звертає увагу на те, що визначений судом спосіб участі бабусі у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між бабусею і онуком у інших формах за погодженням матері або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення. Об`єктом правосуддя у справах щодо піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між бабусею та її онуком, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. У той же час суд у межах своїх повноважень спрямовує учасників сімейного конфлікту до його вирішення. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, сторони не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом порядок спілкування бабусі з онуком, що буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: dismissed