Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Мітніцький Юрій Георгійович (далі - Третя особа 1), Міністерство оборони України (далі - Третя особа 2) про визнання недійсною та скасування заяви до нотаріуса про відмову від грошових виплат після загибелі сина в якому вказує, що вона є матір`ю [PERSON] , який [INFO] загинув при виконанні військового обов`язку. Відповідач, як дружина [PERSON] , шляхом введення Позивача в оману щодо розподілу отриманих грошових коштів по загибелі сина, а саме вмовила Позивача підписати у Третьої особи 1 заяву про відмову від отримання грошового забезпечення. Коли дочка Позивача запитала у Відповідача щодо розподілу отриманих нею грошових виплат, вона взагалі відмовилась від своїх раніше сказаних слів щодо розподілу отриманих нею грошових сум. Позивач звернулась до поліції з приводу протиправних дій Відповідача та в подальшому було винесено постанову про закриття кримінального провадження так як вона особисто підписала у нотаріуса заяву про відмову від грошового забезпечення. Позивач вказує, що Відповідач ввела її в оману завбачливо, адже розмовляючи з нею щодо відмови від грошових виплат, вона завчасно знала, що отримавши грошове забезпечення наміру ділитися з Відповідачем не мала, хоча постійно запевняла, що отримавши кошти вона її як матір покійного чоловіка не образить та розділить грошові кошти порівну. Таким чином, Позивач вважала, що враховуючи її вік, Відповідач все вирішить сама і гідно поділиться з нею, а вона тільки повинна підписати заяву про відмову від грошового забезпечення у нотаріуса. Враховуючи те, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку встановленого для її прийняття, а в умовах військового стану, даний строк становить 10 місяців, Позивач зазначає, що вона вправі відізвати у нотаріуса свою заяву про відмову від грошового забезпечення після смерті свого сина. На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати незаконною та скасувати укладену шляхом введення в оману заяву про відмову від грошового забезпечення при загибелі сина - [PERSON] , подану нею - [PERSON] до нотаріуса Мітніцького Юрія Георгійовича. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову та просив відмовити у його задоволенні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Мітніцький Юрій Георгійович в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву в якій просив справу слухати без його участі. 21 грудня 2023 за вих.№ 352/01-16 надав до суду пояснення у справі в яких вказав, що він заперечує проти позову так як ним, як приватним нотаріусом, 13 жовтня 2022 року було засвідчено справжність підпису на заяві, яка була адресована до всіх компетентних органів від [PERSON] про те, що вона після загибелі в зв`язку з військовими діями Російської Федерації на території України її сина [PERSON] , відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги на користь дружини померлого - [PERSON] . Ним було на підставі паспорта громадянина України встановлено особу, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії - [PERSON] , волевиявлення особи під час засвідчення її підпису на заяві було вільним і усвідомленим та відповідало її внутрішній волі, крім того, заява про відмову від грошового забезпечення [PERSON] немає ніякого відношення до спадкових правовідносин. На підставі вищевикладеного, просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. /а.с.132-133/ Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерства оборони України в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову. Суд, вислухавши представників сторін та представника Третьої особи 2, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно витягу з Наказу командира військової частини [NUMBER] від 11 червня 2022 року № 18, солдата [PERSON] призначено до військової частини [NUMBER] . /а.с.30/ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] . /а.с.20/ Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 599 від 12 вересня 2022 року, виданого комунальним закладом охорони здоров`я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , причиною смерті є вибухова травма, отримана внаслідок бойових дій. /а.с.10-11/ 5 відділом Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 13 вересня 2023 року за вих.№ 5/2690 видано сповіщення сім`ї про те, що солдат [PERSON] , [INFO] загинув при виконанні службових обов`язків внаслідок зіткнення з військовими рф поблизу населеного пункту Вірнопілля, Харківської області. /а.с.25/ Відповідно до довідки, виданої військовою частиною [NUMBER] 06 жовтня 2022 року за вих.№ 386, солдат [PERSON] , проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії з 11 червня 2022 року по 31 серпня 2022 року. /а.с.12/ Згідно витягу з Наказу командира військової частини [NUMBER] від 26 вересня 2022 року № 150, довідки про обставини загибелі № 49/835 від 14 грудня 20222 року, Витягу з Наказу командира військової частини [NUMBER] від 25 вересня 2022 року № 185-ср, солдата [PERSON] , який загинув [INFO] внаслідок вибухової травми, ушкодження внаслідок дій передбачених законом та воєнних операцій, смерть, так, пов`язана із захистом Батьківщини. /а.с.26, 31-34/ Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] вказано [PERSON] та [PERSON] . /а.с.17/ Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 листопада 2022 року в справі № 288/1814/22, задоволено заяву [PERSON] , заінтересовані особи: 5 відділ Житомирського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] 1955 року народження, РНОКПП [NUMBER] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] та загинув [INFO] . /а.с.18-19/ Як вбачається з заяви від 13 жовтня 2022 року, адресованої всім, кого це стосується за належністю, [PERSON] , цією заявою повідомляє про те, що після загибелі в зв`язку з військовими діями Російської Федерації на території України її сина - [PERSON] , який загинув [INFO] , відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, яка нараховується відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на користь дружини померлого - [PERSON] , також підтверджує, що діє вільно, свідомо, добровільно без будь-якого примусу як фізичного так психічного, розуміючи значення, умови даної заяви та її правові наслідки. У неї відсутні обставини, які примусили її укласти дану заяву на невигідних умовах. Також, вона отримала від нотаріуса пояснення стосовно укладеної заяви і ніяких зауважень та доповнень не має. Зміст даної заяви їй відомо та зрозуміло, про що свідчить її особистий підпис на даній заяві. Ця заява підписана нею після прочитання тексту нотаріусом вголос. [PERSON] , приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області засвідчено справжність підпису [PERSON] , який зроблено у його присутності. Особу [PERSON] , яка підписала документ, встановлено, її дієздатність перевірено. Зареєстровано в реєстрі за № 1226. /а.с.115-116/ 02 лютого 2023 року [PERSON] звернулась до ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області з заявою в якій повідомила, що [PERSON] вчинила відносно неї шахрайські дії, обманом спонукала написати документи щодо отримання виплати коштів за загиблого військовослужбовця [PERSON] , який являється її сином. Вказана заява була написана під психологічним та шахрайським тиском [PERSON] , яка ґрунтувалась на доброзичливих родинних стосунках з подальшим розподіленням останньою одноразової допомоги між членами сім`ї загиблого в рівних частках. Після написання заяви [PERSON] почала отримувати погрози та невдоволені висловлювання від [PERSON] , крім того вона в розмові зазначила, що усні домовленості з приводу розділення одноразової грошової допомоги між членами сім`ї, виконувати не збирається та на даний час ігнорує всі заходи комунікації, а тому просить внести відомості про вчинення кримінального правопорушення. /а.с.29/ Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 березня 2023 року в справі № 288/556/23, задоволено скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зобов`язано уповноважену особу ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області відповідно до вимог статті 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою (повідомленням) [PERSON] , зареєстрованого в ІТС ІПНП (журналі ЄО) ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 02 лютого 2023 року за № 433 та розпочати досудове розслідування. /а.с.27-28/ Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12023065440000035 від 11 березня 2023 року, 10 березня 2023 року до відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшла ухвала Попільнянського районного суду Житомирської області № 288/556/23 від 09 березня 2023 року про зобовязання внесення відомостей до ЄРДР щодо шахрайських дій відносно [PERSON] , а саме не виконання усних домовленостей громадянкою [PERSON] щодо розподілу отриманих коштів компенсації за загиблого сина. /а.с.21/ 31 травня 2023 року начальником сектору дізнання відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, постановлено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023065440000035 від 11 березня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України, закрити у зв`язку зі встановленням відсутності події кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 190 КК України. /а.с.13-16/ В порядку розгляду вказаної справи судом було витребувано матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023065440000035 від 11 березня 2022 року за частиною першою статті 190 КК України, яка містить: - витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12023065440000035 від 11 березня 2023 року; - ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 березня 2023 року в справі № 288/556/23; - довідку по розгляду звернення [PERSON] від 10 лютого 2023 року; - заяву [PERSON] від 02 лютого 2023 року; - пояснення [PERSON] від 10 лютого 2023 року; - пояснення [PERSON] від 10 лютого 2023 року; - протокол допиту свідка [PERSON] від 23 березня 2023 року; - Витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10 лютого 2023 року № 20/168, в якому визначено, що розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: «Дружині та сину загиблого [INFO] у період дії воєнного стану солдата [PERSON] - в розмірі 2/3 частини 15000000 гривень, в сумі 10000000 у рівних частках кожному»; - протоколом допиту потерпілої [PERSON] від 30 березня 2023 року; - постанову про закриття кримінального провадження від 30 березня 2023 року; - постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 22 травня 2023 року; - вказівки в кримінальному провадженні від 22 травня 2023 року; - протокол допиту свідка від 23 травня 2023 року; - Витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24 березня 2023 року № 88/168, в якому визначено, що розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: «Дружині та сину загиблого [INFO] у період дії воєнного стану солдата [PERSON] - в розмірі 3/3 частини 15000000 гривень, в сумі 5000000 у рівних частках кожному»; - протокол допиту свідка [PERSON] від 26 травня 2023 року; - протокол допиту свідка [PERSON] від 26 травня 2023 року; - протокол допиту свідка [PERSON] від 31 травня 2023 року; - постанову про закриття кримінального провадження від 31 травня 2023 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її мати - [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , який загинув [INFO] внаслідок дій, пов`язаних із захистом Батьківщини. Її мати, неповнолітній брат та баба - [PERSON] мали право на отримання допомоги внаслідок його загибелі. В подальшому, [PERSON] повідомила їх, що відмовляється від даної допомоги, а пізніше звернулась до нотаріуса з заявою про відмову від виплати. Будь - яких шахрайських та неправомірних дій відносно [PERSON] з боку її матері [PERSON] не було, ніякого впливу на неї вона не вчиняла. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Позивач звернулася до суду з позовом про визнання незаконною та скасування укладеної шляхом введення в оману заяви про відмову від одноразової грошової допомоги, яка нараховується відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» при загибелі сина з тих підстав, що Відповідач ввела її в оману щодо розподілу отриманих грошових коштів, а саме вмовила підписати у нотаріуса заяву про відмову від отримання грошового забезпечення. Позивач вважала, що Відповідач при отриманні коштів поділиться з нею, проте отримала відмову, а тому вона на підставі статті 1273 ЦК України вправі відізвати у нотаріуса свою заяву про відмову від грошового забезпечення після смерті свого сина. Пунктом 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Згідно пункту 1 статті 16-1 Закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: - а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону (пункт 1 статті 16-2 Закону) Відповідно до пункту 1 статті 16-3 Закону, одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Позивач будучи особою, яка має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, надала заяву про відмову від отримання одноразової грошової допомоги /а.с.115-116/, справжність підпису в якій було засвідчено приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Мітніцького Ю.Г. Згідно статті 78 Закону України «Про нотаріат», нотаріус, посадова особа органу місцевого самоврядування, посадовою особою консульської установи України, начальник установи виконання покарань засвідчують справжність підпису на документах, крім тих, які відповідно до закону або за вимогою сторін підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до частин першої-третьої статті 43 Закону України «Про нотаріат», не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється зокрема за паспортом громадянина України. Статтею 44 Закону України «Про нотаріат» визначено, що під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом громадянина України або іншими документами, передбаченими статтею 43 цього Закону (крім посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, виданого за місцем роботи фізичної особи), які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. Частинами першою-другою статті 45 Закону України «Про нотаріат» визначено, що при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо заява чи інший документ підписані за відсутності нотаріуса, особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, повинна особисто підтвердити, що документ підписаний нею. Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону України «Про нотаріат», що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз`яснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту роз`яснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії. Частинами першою - третьою статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Відповідно до частини п`ятої статті 202 ЦК України, до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. З огляду на предмет позову та встановлені під час розгляду справи обставини, в силу положень статей 202 ЦК України, оскаржувана Позивачем заява, за своєю правовою природою є одностороннім правочином, так як є письмовим виразом дії особи спрямованої на відмову від набуття цивільних прав та обов`язків. Позивач, посилаючись на норми статті 230 ЦК України, вказує, що подана нею заява є незаконною та підлягає скасуванню, так як Відповідач ввела її в оману та вмовила підписати заяву про відмову від одноразової грошової допомоги. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 19, 20 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Відповідно до статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку про те, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення; тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман може виражатися: в активних діях недобросовісної сторони правочину (наприклад, повідомлення іншій стороні помилкових відомостей, надання підроблених документів тощо); у пасивних діях недобросовісної сторони правочину, яка утримується від дій, які вона повинна була зробити (зокрема умисне умовчання про обставини, що мають істотне значення тощо). Наявність умислу в діях Відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману - Позивач, при цьому обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. З тексту заяви [PERSON] від 13 жовтня 2022 року /а.с.115-116/ вбачається, що дану заяву адресовано - «всім, кого це стосується за належністю», в ній [PERSON] підтверджує, що діє вільно, свідомо, добровільно без будь-якого примусу як фізичного так психічного, розуміючи значення, умови даної заяви та її правові наслідки, у неї відсутні обставини, які примусили її укласти дану заяву на невигідних умовах, вона отримала від нотаріуса пояснення стосовно укладеної заяви і ніяких зауважень та доповнень не має, зміст даної заяви їй відомо та зрозуміло, заява підписана нею після прочитання тексту нотаріусом вголос, особу [PERSON] встановлено, її дієздатність перевірено. Позивач вказує, що Відповідач ввела її в оману завбачливо та під час їх розмови з приводу відмови від отримання одноразової грошової допомоги, завчасно знала, що отримавши кошти Позивачу їх віддавати не буде, хоча запевняла, що розділить їх належним чином, проте Позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності діях Відповідача умислу, спрямованого на введення Позивача в оману, як і спонукання з боку Відповідача на написання Позивачем оспорюваної заяви, а зміна думки Позивачем щодо доцільності подання заяви у зв`язку з тим, що вона розраховувала отримати від Відповідача частину грошової допомоги не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання такої заяви незаконною та її скасування. Також суд відхиляє доводи Позивачки, що між нею та Відповідачем існували будь-які домовленості з приводу розподілу коштів, оскільки такі обставини не підтверджені жодним доказом та не знайшли підтвердження під час розгляду справи. Те, що Позивач розраховувала, що після вчинення одностороннього правочину, тобто відмови від отримання одноразової грошової допомоги, Відповідач розділить з нею отримані кошти не можна розцінювати як вчинення правочину під впливом обману, так як її заява про відмову є одностороннім правочином, а тому норми статті 230 ЦПК України, в даному випадку застосуванню не підлягають. Окремо суд звертає увагу на те, що за заявою Позивача від 02 лютого 2023 року відділенням поліції було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з приводу дій Відповідача з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за частиною першою статті 190 КК України, проте постановою від 31 травня 2023 року вказане провадження було закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до статті 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Щодо посилань Позивача в поданому позові на визначене в частині шостій статті 1273 ЦК України право на відкликання поданої нею заяви, суд зазначає, що норми статті 1273 ЦК України не підлягають застосуванню у даних правовідносинах, так як отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця регламентується Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в той час як вищенаведеними нормами врегульовано спадкові правовідносини. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою, другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed