Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем [PERSON] перебував у шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. З вересня 2018 року він почав помічати, що відповідач почала вживати спиртні напої. Згодом ця звичка переросла у часті запої, які тривали тижнями. Перебуваючи у нетверезому стані, відповідач поводилася агресивно, псувала речі домашнього вжитку, погрожувала фізичною розправою та знищенням майна. Для купівлі алкоголю відповідач продавала коштовні речі з дому. Він неодноразово пробачав їй таку поведінку, умовляв її пройти курс лікування від алкогольної залежності, проте це виявилося безрезультатним. В період перебування в нетверезому стані відповідач не займалася вихованням та доглядом доньки. Також відповідач неодноразово вчиняла домашнє насильство щодо своєї сім?ї, в тому числі щодо доньки. У грудні 2020 року питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її доньки [PERSON] розглядалося на засіданні з питань захисту прав дитини при Миронівському міськвиконкомі. Комісія вирішила рекомендувати йому завершити процес розлучення та в судовому порядку визначити місце проживання малолітньої дитини разом з батьком. Подружні стосунки між ними були припинені з червня 2020 року. Шлюб розірвано з 30 березня 2021 року відповідно до рішення Миронівського районного суду Київської області у справі №371/1106/20. Після розірвання шлюбу відповідач взагалі перестала дбати про доньку, продовжувала зловживати алкогольними напоями, яасто зникала з дому, залишаючи його з донькою. З листопада 2021 року відповідач фактично з ним та донькою не проживає, дитину не відвідує, участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, не цікавиться її життям, здоров?ям та розвитком, батьківських обов?язків щодо дитини не виконує. Він самостійно опікується донькою, займається її вихованням та утриманням, дбає про її матеріальний та духовний стан. Відповідач самоусунулася від догляду та виховання доньки, не піклується про духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не забезпечує дитині необхідного харчування та лікування, не піклується про належний психологічний клімат сім?ї та не виявляє материнського піклування щодо дитини. Вважає, що така поведінка матері є винною по відношенню до дитини, а ухилення від виконання батьківських обов?язків є умисним, а тому з метою захисту прав дитини він звернувся до суду з цим позовом. Просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 20 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Аргументи учасників справи В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, в поясненнях послалися на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково позивач пояснив, що на час розгляду справи ситуація не змінилася, на контакт з дитиною відповідач не виходила. Відповідач не має постійного місця проживання, поведінку не змінила. Представник третьої особи органу опіки та піклування Відділу (служби) у справах дітей та сім?ї виконавчого комітету Миронівської міської ради в судовому засіданні вказала, що вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Зазначила, що відповідач не з?явилася на засідання комісії з розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав. На підставі поданих заявником [PERSON] документів, з урахуванням даних, отриманих зі спілкування з представниками закладу освіти, де навчається дитина, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 20 листопада 2023 року відповідач подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Враховуючи правила статті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що є хрещеним батьком [PERSON] , буває в сім?ї позивача приблизно раз на місяць. Вказав, що матір дитини не бачив вже близько двох років. Дівчинкою опікується повністю батько. Мати дитини участі у її житті не приймає. Останній раз бачив відповідача на дні народження [PERSON] , коли їй виповнювався один рік. Коли відповідач проживала ще з позивачем, вона вживала алкогольні напої, часто зникала з дому. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що проживає по сусідству з позивачем у квартирі під номером [ADDRESS] . Вказала, що близько трьох років вона бачить дитину лише з батьком, який возить її до садочка, грається з нею. Дитиною опікується батько, дитина завжди доглянута, охайна. Відповідача за цей час не бачила взагалі, не бачила щоб вона опікувалася дитиною. Коли дитинка була маленька, відповідач іноді вела себе галасливо, та не зовсім адекватно. Фактичні обставини справи В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 13 вересня 2017 року. Відповідно до рішення Миронівського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року шлюб між ними розірваний. Відповідач є матір?ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 21 березня 2018 року (а.с. 10), даними рішення Миронівського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року у справі № 371/1106/20 (а.с. 12-14). Малолітня [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: квартира під номером [ADDRESS] , власником якої є позивач. Мати дитини [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 01 листопада 2021 року. Для дитини створені всі необхідні житлові умови для проживання, виховання та навчання. Мати дитини участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться її життям, здоров?ям та утриманням. Вихованням та утриманням дитини займається батько [PERSON] . Відповідно до даних довідки про участь батьків у дошкільному житті дитини закладу дошкілької освіти, [PERSON] регулярно відвідує заклад дошкільної освіти. Дитина завжди доглянута, охайна. Батько дитини [PERSON] спілкується з педагогами, які надають освітні послуги, цікавиться дошкільним життям дитини, має доброзичливі та довірливі стосунки з донькою. Мати дитини [PERSON] контакту із закладом дошкільної освіти не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, із педагогами не спілкується, батьківські збори не відвідує, в закладі не з?являється. Дитину до закладу приводить і забирає лише батько, всіма питаннями стосовно освітньо - виховного процесу займається лише батко дитини. Вказані обставини підтверджуються даними договору дарування від 07 жовтня 2000 року № 3493 (а.с.15), даними довідки КП «Миронівка - Житло» № 94 від 06 жовтня 2023 року (а.с. 36), даними актів обстеження, складеними за участі депутата Миронівської міської ради та сусідів позивача [PERSON] , [PERSON] № 02-49/4483 від 31 грудня 2021 року, № 02-14/352 від 25 січня 2022 року, № 02-14/841 від 24 лютого 2027 року, № 02-14/872 від 28 березня 2022 року, № 02-14/1022 від 29 квітня 2022 року, № 02-14/1203 від 30 травня 2022 року, № 02-14/1448 від 29 червня 2022 року, № 02-14/1967 від 28 липня 2022 року, № 02-14/2232 від 31 серпня 2022 року, № 02-14/2509 від 30 вересня 2023 року, № 02-14/3752 від 31 жовтня 2022 року, № 02-14/2487 від 29 листопада 2022 року (а.с. 19-30), даними довідки Миронівського закладу дошкільної освіти (ясла - садок) «Сонечко» Миронівської міської ради № 7 від 31 липня 2023 року (а.с. 31), даними акту обстеження умов проживання дитини № 145 від 04 серпня 2023 року (а.с. 32). З даних довідки ТОВ «Медичний центр «Лікарська династія» від 02 серпня 2023 року вбачається, що супровід малолітньої [PERSON] до лікарського центру завжди здійснює батько [PERSON] . Мати дівчинки [PERSON] не займалася лікуванням та супроводом доньки у разі потреби (а.с. 35). [PERSON] звертався до органу опіки і піклування Миронівської міської ради у грудні 2020 року з питанням щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її доньки [PERSON] . Відповідно до даних витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 21 грудня 2020 року комісія вирішила рекомендувати йому завершити процес розлучення та в судовому порядку визначити місце проживання малолітньої дитини разом з батьком (а.с. 16). Відносно [PERSON] працівниками поліції 25 січня 2021 року та 03 березня 2021 року були складені протоколи про адміністративне правопорушення з яких вбачається, що вона, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, ухилялася від виконання батьківських обов?язків щодо малолітніх дітей, в тому числі щодо доньки [PERSON] , а також вчиняла психологічне насилля над ними (а.с. 17, 18). Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] розглядалося 27 вересня 2023 року органом опіки та піклування Миронівської міської ради Обухівського району Київської області. Під час розгляду вказаного питання, на підставі наданих відомостей та одержаних в результаті обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] було встановлено, що [PERSON] не проживає разом із донькою, не цікавиться її життям та здоров?ям, участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. Після народження доньки [PERSON] почала зловживати алкогольними напоями, вчиняла домашнє насильство щодо доньки. Також мати дитини залишала її саму вдома та займалася бродяжництвом. Дитина проживає з батьком, який створив всі необхідні умови для життя та розвитку дитини. З урахуванням наданих документів, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки та піклування Миронівської міської ради затверджений рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради № 403 від 27 вересня 2023 року, наданий до суду та є достатньо обґрунтованим (а.с. 33, 34). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За змістом статтей 51, 52 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На підставі статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Вказаною нормою передбачено, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 1 статті 152 Сімейного кодексу України, право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, яка встановлена законом. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю, є, в тому числі, позбавлення батьківських прав. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставами до позбавлення батьків батьківських прав судом є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд встановив, що після припинення спільного проживання відповідач не намагалася зустрітися з дитиною, не цікавилася її життям, здоров`ям, успіхами, матеріальним забезпеченням. Відповідачу відоме місце проживання, місце навчання дитини, проте вона жодного разу не відвідала доньку, не цікавиться її успішністю в закладі освіти, станом її здоров?я, не надавала матеріального забезпечення. Досліджені в судовому засіданні докази вказують на ті обставини, що відповідач не виконує батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини та її утриманню, не створила належних умов для проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми обов`язками, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує їй необхідного харчування, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та не виявляє батьківського піклування відносно дитини. Будучи зобов`язаною створити умови для проживання, виховання та розвитку дитини, відповідач самоусунулася від піклування та виховання доньки, постійного спілкування з нею. Всі вищезазначені обставини, а також та обставина, що відповідач просила задовольнити позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, свідчать про відсутність емоційного зв`язку між матір?ю та дитиною, відсутність у відповідача бажання та сформованих життєвих принципів щодо необхідності виконання батьківських обов?язків, участі у вихованні дитини, піклуванні про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Обставини про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є доведеними, тому наявні підстави для позбавлення її батьківських прав. Така поведінка матері є винною по відношенню до дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків є навмисним. Враховуючи, що дитина з народження проживає та виховується у стійкому сімейному середовищі разом з батьком, позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, оскільки позивач створив належні умови для фізичного й духовного розвитку дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача, яка фактично самоусунулася (ухилилася) від її виховання, не піклувалася про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя тощо, відповідає найкращим інтересам дитини і має стати засобом захисту прав дитини у відповідності до вимог Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України, а також заходом впливу на матір, яка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки стосовно доньки. Висновки за результатами розгляду Згідно з вимогами статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , не забезпечує дитину мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання, а тому єдиним способом захисту прав та інтересів дитини є позбавлення матері батьківських прав щодо неї. Щодо розподілу судових витрат При подачі позову позивач сплатив 1073 гривні 60 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved