Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

У вересні 2023 року адвокат Амельчишин О.В., який діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказали, що з квітня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON] . Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені у 2018 році. Відповідно до наказу Покровсько-Тернівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивач призваний на військову службу під час мобілізації для проходження військової служби у в/ч [NUMBER] . Місце проживання спільної доньки зареєстроване за місцем проживання матері: [ADDRESS] . З січня 2013 року донька проживає без реєстрації за місцем проживання позивача: [ADDRESS] , а відповідач з моменту народження дитини дуже мало приділяла їй уваги, сторони періодично припиняли сімейні стосунки і з травня 2019 року остаточно припинили спільне проживання у вищевказаній квартирі. З моменту мобілізації позивача, донька сторін проживає з бабусею [PERSON] , яка разом із позивачем займається виховання дитини. Відповідач у добровільному порядку не надає згоду на зміну місця проживання дитини, вихованням та розвитком дитини не цікавиться. Також, після початку повномасштабного вторгнення рф у березні 2022 року бабуся з метою збереження життя дитини та за згодою позивача вивезла дитину до Республіки Польща, де була до вересня 2022 року. За час перебування у Республіці Польща на підставі рішення Окружного суду у місті Згеж 3-го відділу у справах сім`ї та неповнолітніх від 13 квітня 2022 року бабуся була призначена тимчасовим опікуном малолітньої [PERSON] . Після повернення доньки на територію України, відповідач не змінила свою позицію, не бажає займатися вихованням та розвитком дитини. Позивач та його мати [PERSON] мають стабільний дохід, який дозволить забезпечити всі матеріальні потреби дитини, а тому є підстави вважати, що визначення місця проживання дитини з батьком буде повністю відповідати інтересам дитини. Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Амельчишин О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на те, що між сторонами існує спір незважаючи на визнання відповідачем позову, оскільки у майбутньому мати дитини може перешкоджати виїзду дитини за кордон, або не погодиться на зміну місця реєстрації дитини у квартирі батька. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала відзив, в якому не заперечувала проти задоволення позовних вимог та визначення місця проживання її дитини разом із батьком [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини. Повністю підтвердила викладені у позові обставини, а також просила здійснювати розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради міста Кривий Ріг у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, рішення прийняти з урахуванням рішення виконкому Покровської районної у місті ради № 789 від 15 листопада 2023 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач по справі її син, відповідач - його колишня дружина, яка не виховує, не цікавиться дитиною чотири роки, мешкає окремо. Дитина мешкає разом із нею з народження, у неї є довіреність від батька на представництво інтересів дитини. З момену мобілізації з початку березня 2022 року позивач перебуває на військовій службі у ЗСУ, на теперішній час проходить службу під містом Полтава. За два роки служби син вдома був тричі у відпустці, а також на лікуванні, проводив із донькою весь вільний час, займався її вихованням та доглядом. За весь час відповідач не намагалася забрати дитину жити до себе, оскільки її все влаштовує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідка, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) уклали шлюб 14 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане 14 липня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 421 (а.с.14 зворотній бік). Рішенням Жовтневого районного суду м. кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2023 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 21 грудня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1691 (а.с.15). Дитина [PERSON] зареєстрована разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (а.с.13). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорту. Також, за вказаною адресою зареєстрована його мати [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.7 зворотній бік, 16). Згідно Постанови Окружного суду у місті Згеж, 3-й відділ у справах сім`ї та неповнолітніх, [PERSON] призначено тимчасовим опікуном для піклування [PERSON], [INFO] (а.с.17 зворотній бік, 18). Згідно довідки № 3/952 від 28 березня 2022 року Покровсько-Тернівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, [PERSON] відповідно до наказу № 30 від 26 березня 2022 року призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби у в/ч [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до відпускного квитка № 4419 від 07 липня 2023 року в/ч [NUMBER] , [PERSON] надано відпустку 10 діб з 07 липня 2023 року по 16 липня 2023 року (а.с.8 зворотній бік, 9). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 19 липня 2023 року, [PERSON] за період з 2018 року по 2023 року були нараховані суми доходу з ТОВ "ТОРМАШ", ТОВ "НВП-Рудпромавтоматика" та в/ч [NUMBER] (а.с.10). Згідно довідки про доходи № 7294 2526 2942 5217, виданої Відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, [PERSON] перебуває на обліку в Криворізькому північному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області на отримує пенсію, сума пенсії за період з травня 2022 року по червень 2023 року складає 109826,40 грн. (а.с.13). Згідно Акту мешканців будинку [ADDRESS] , посвідченого начальником дільниці ТОВ "УЮТ-2011" від 20 липня 2023 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з середини травня 2019 року (а.с.11). Згідно Акту мешканців будинку [ADDRESS] , посвідченого начальником дільниці ТОВ "УЮТ-2011" від 20 липня 2023 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживає без реєстрації з січня 2013 року до теперішнього часу. З березня 2022 року по вересень 2022 року перебувала з бабусею [PERSON] в Польщі (а.с.12). Рішенням Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 789 від 15 листопада 2023 року затверджено висновок про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з якого вбачається, що батько [PERSON] зареєстрований та проживає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] . За місцем мешкання створено належні умови для проживання дитини: виділено окрему кімнату, місце для відпочинку, куточок для навчання, приготовано страви. [PERSON] є військовослужбвцем з 26 березня 2022 року. Мати [PERSON] зареєстрована разом з дитиною та мешкає за адресою: [ADDRESS] . За місцем мешкання характеризується позитивно, дитина разом з матір?ю не проживає з березня 2020 року. У письмовому поясненні від 13 жовтня 2023 року [PERSON] зазначила, що не проти проживання доньки разом з батьком та бабусею. [PERSON] навчається у 5-Г класі КГ № 125. Згідно з інформацією директора гімназії участь у батьківських зборах завжди бере бабуся [PERSON] , мати тільки 01 жовтня 2023 року звернулася до класного керівника з проханням її приєднати до шкільної групи в Вайбері, батьківські збори ніколи не відвідувала, з вчителями спілкується бабуся, яка прислухається до рекомендацій вчителів, дитина має відповідні гаджети для онлайн навчання. Поліна вчасно та регулярно виконує всі домашні завдання. Відповідно до письмового пояснення малолітньої дитини [PERSON] установлено, що дитина бажає мешкати з татом та бабусею. [PERSON] має укладену декларацію з лікарем-педіатром в КНП "ЦПМСД № ?3" КМР Л.Лахтіковою. Виконком Покровської районної в місті ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне вирішення зазначеного питання покласти на розсуд суду у зв?язку з тим, що між батьками відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (а.с.42). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За змістом ч.1-2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди що до того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Таким чином, передумовою для звернення до суду із позовом одного з батьків для визначення місця проживання дитини у віці від десяти до чотирнадцяти років є неможливість самостійного вирішення цього питання батьками між собою, тобто наявності спору про місце проживання дитини, який підлягає вирішенню органом опіки та піклування або судом. За результатами розгляду даної справи судом встановлено, що дитина фактично проживає за адресою реєстрації батька разом із бабусею, оскільки позивач мобілізований та перебуває на військовій службі. При цьому, відповідач як мати дитини не заперечує проти цього, про що надала відповідну письмову заяву як до органу опіки та піклування, так і до суду, що беззаперечно свідчіть про відсутність спору між батьками про визначення місця проживання дитини та не потребує втручання з боку органу опіки та піклування, а також будь-якого судового захисту прав позивача, які відповідачем жодним чином не порушуються, не оспорюються або не визнаються. Оцінюючи твердження представника позивача, який наполягав на задоволенні позову з метою забезпечення можливості безперешкодного виїзду дитини в майбутньому за кордон, або можливості зміни місця реєстрації дитини без згоди матері, суд відхиляє їх як такі, що не ґрунтуються на законі, оскільки захист порушених прав на майбутнє не передбачений діючим законодавством. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності будь-яких заперечень з боку матері на зміну місця реєстрації дитини за адресою батька, суду не надано. Крім того, заявлені представником позивача підстави для задоволення даного позову по суті є іншим предметом спору у випадку незгоди матері на зміну місця реєстрації дитини, або ненадання дозволу на виїзд за кордон. Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів порушення, невизнання чи оспорювання його прав, а також існування між сторонами спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed