Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

В серпні 2013 року позивачі звернулися до Чемеровецького районного суду із позовною заявою до ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», [PERSON] про відшкодування шкоди завданої в дорожньо-транспортній пригоді. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що [PERSON] , 22.02.2023 року о 13 год. 20 хв. в с.Зарічанка, по вул. Кам`янецька, 2 керуючи автомобілем «FORD ESCORT» д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Кам`янецька, не надав переваги в русі автомобілю «OPEL VEKTRA» д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження. 27.02.2023 року постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні ДТП. В наслідок ДТП його транспортному засобу заподіяно значну матеріальну шкоду, яка згідно висновку експертного дослідження складає 512506,77 грн.. При зверненні до вказаної страхової компанії, з приводу виплати решти страхового відшкодування, [PERSON] було виплачено лише 87323,93 грн., а [PERSON] відмовився відшкодовувати різницю між сумою шкоди та страховою виплатою та виплатив лише франшизу у розмірі 2500 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їм заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у сильних душевних стражданнях та переживаннях. Враховуючи обсяг та характер моральних страждань, розмір заподіяної моральної шкоди вони оцінюють в 50000 грн. на користь [PERSON] та 20000 грн. на користь [PERSON] .. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, також представник позивача зазначив, що понесені позивачами витрати на оплату правової допомоги будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник [PERSON] - [PERSON] в судове засідання з`явився, заперечив щодо заявлених позовних вимог та просив відмовити у повному обсязі. Представник страхової компанії в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Скористався правом подання відзиву та 26.09.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , 22.02.2023 року о 13 год. 20 хв. в с.Зарічанка, по вул. Кам`янецька, 2 керуючи автомобілем «FORD ESCORT» д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Кам`янецька, не надав переваги в русі автомобілю «OPEL VEKTRA» д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир [PERSON] отримала тілесні ушкодження, що підтверджується копією постанови Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27.02.2023 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», що підтверджується копією полісу №211170907 від 26.09.2022 року. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статі 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу: з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 15.04.2023 року на замовлення Страховика оцінювачем Куриловичем Д.Ф. складено звіт № 22758 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, відповідно до висновків якого ринкова вартість транспортного засобу «Opel Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] , до його пошкодження складає 179 367,46 грн., вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування) складає 512 506,77 грн., вартість матеріального збитку дорівнює 179 367,46 грн.. З огляду на перевищення витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Opel Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] , проведення відповідного ремонту є економічно недоцільним, а тому розмір матеріального збитку дорівнює ринковій вартості транспортного засобу до його пошкодження (до ДТП). Отже, зважаючи на фізичне знищення транспортного засобу позивача, шкода, спричинена внаслідок ДТП, визначається як різниця вартості транспортного засобу до та після ДТП. 22.03.2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було отримано заяву [PERSON] про страхове відшкодування. 19.05.2023 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було затверджено Страховий акт №88716/1/2023 та переказано страхове відшкодування у розмірі 87 323,93 грн. за банківськими реквізитами позивача. Відповідно до копії скриншоту про зарахування коштів від 19.05.2023 року вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» перерахувала на карту для виплат [PERSON] кошти у розмірі 87273,93 грн.. Виплачене страхове відшкодування за шкоду, завдану майну позивача, було ПрАТ «СК «Євроінс Україна» розраховано наступним чином: 179367,46 грн. - 89543,53 грн. - 2 500,00 грн. = 87323,93 грн., де: 179367,46 грн. - вартість ТЗ до ДТП (згідно із звітом про оцінку); 89543,53 грн. - вартість ТЗ після ДТП (згідно із дослідженням вартості придатних залишків); 2 500,00 грн. - безумовна франшиза, передбачена полісом. Отже, суд вважає встановленим факт того, що відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повністю виконало свої зобов`язання перед позивачем відповідно до вимог Закону, а тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої транспортному засобу, у розмірі 70176,07 грн. є безпідставними та необґрунтованими, тому слід відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Згідно рахунку №1807-1 від 18.07.2023 року наданого ФОП [PERSON] , вбачається, що загальна сума по відновлювальним роботам автомобіля «OPEL VEKTRA», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 488234,70 грн. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. У відповідності до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення, та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Зважаючи на те, що [PERSON] , [PERSON] виплатив франшизу у розмірі 2500 грн. відповідно до умов страхового полісу, що підтверджується доводами позивача у доданій позовній заяві, а тому суд вважає за недоцільне стягнення різниці між сумою шкоди, страховою виплатою та сумою сплаченої франшизи. Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд керується наступним. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктами 1, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року визначено, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки внаслідок протиправних дій [PERSON] , що виразились у порушенні ним правил дорожнього руху України при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, позивачі зазнали негативних змін у звичному способі життя, вимушені були докладати додаткових зусиль для відновлення своїх прав, фактично позбавлені засобу пересування, оскільки його ремонт після ДТП є економічно недоцільним, суд вважає доведеним факт завдання позивачам моральної шкоди. В цей же час, беручи до уваги те, що [PERSON] не доведено вплив протиправними діями [PERSON] на його стан здоров`я, а саме інфаркту, який позивач [PERSON] переніс 19.06.2023 року, а саме через чотири місяці після ДТП, суд вважає визначений позивачами розмір моральної шкоди значно завищеними. Тому, присуджуючи на відшкодування моральної шкоди грошові кошти, суд керується принципом, що відшкодування моральної шкоди не може мати на меті незаконного збагачення за рахунок відповідача. Беручи до уваги обсяг негативних явищ, що настали для позивачів через протиправні дії [PERSON] , суд вважає достатнім для відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП [PERSON] у розмірі 5000 грн. та [PERSON] у розмірі 3 000 грн.. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позовні вимоги майнового характеру [PERSON] заявлено з ціною 422682,84 грн., вимоги немайнового характеру [PERSON] заявлено з ціною 50000 грн., а задоволено на суму 5000 грн. моральної шкоди завданої [PERSON] тобто на 10 % (5000х100:50000). Таким чином, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у сумі 107 грн. 36 коп. (1073,60х10:100). Позовні вимоги немайнового характеру [PERSON] заявлено з ціною 20000 грн., а задоволено на суму 3000 грн. моральної шкоди завданої [PERSON] тобто на 15 % (3000х100:20000). Таким чином, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у сумі 161 грн. 04 коп. (1073,60х15:100). Відповідно до ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial