Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, третя особа приватний нотаріус Нечай Леся Степанівна про визнання права власності на спадкове майно 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 52, 4 кв.м, житловою площею 36, 6 кв.м, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що він є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавців, однак позбавлений можливості оформити спадкові права на спірне майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання представниця позивача направила клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач в засідання направив клопотання про розгляд за відсутності представника, позов визнає. Третя особа не забезпечила явки повноважного представника, хоча належним чином повідомлялася про час і місце судового розгляду. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Тернопільським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстицій (м.Івано-Франківськ) 12.10.2021 року, актовий запис №2247 від 12.10.2021 року), місце проживання якого на день смерті було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] ), який являвся рідним братом позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . У відповідності до рішення Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області восьмого скликання двадцять восьмої сесії від 08.07.2022 року №717, відбулось перейменування вулиць на території Підгороднянської сільської ради, у тому числі с. Почапинці (згідно якого [ADDRESS] . Відповідно змінилась адреса місцезнаходження спадкового майна, а саме: житловий будинок за [ADDRESS] було змінено на житловий будинок [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу заведено спадкову справу за №26/2022. Спадщину за законом прийняв рідний брат спадкодавця - [PERSON] . Інші спадкоємці за законом є діти спадкодавця: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), які подали заяви про відмову від прийняття спадщини за законом в користь [PERSON] ( [INFO] ). Крім того, [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане повторно Тернопільським відділом ДРАЦ у Тернопільському районі Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.02.2023 року, актовий запис №17 від 07.09.1990 року, місце проживання якої на день смерті було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 18.05.202.5 року №5-65), яка являлась матір`ю позивача. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2023 року №77/02-31 після смерті [PERSON] спадкова справа до майна не заводилася, заповіт від імені померлої не посвідчувався. Згідно з довідкою, виданою Почапинським старостинським округом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 23.02.2023 року №5-32, на день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які спадщину прийняли. 16 березня 2023 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Л.С. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №77/02-31, оскільки спадкоємцем не пред`явлено документів, які підтверджують належність майна померлим. Згідно Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільської області УРСР від 30.11.1988 року вбачається, що житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається із 3 членів, головою якого була померла [PERSON] , що також підтверджується Технічним паспортом від 04.11.1989 року реєстровий номер 137. Також у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 березня 2023 року №77/02-31 зазначено, що свідоцтво на право на спадщину на майно колгоспного двору нотаріусом не може бути видано, оскільки відповідно до ст. 47 Закону України Про нотаріат, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства та роз`яснено його право на звернення до суду про оскарження даної постанови. Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на будинок, оскільки відсутні документів, які підтверджують належність майна померлим. У відповідності до довідки виданої Почапинським старостинеьким округом Підгороднянської сільської ради від 18.05.2023 року за №5-64 вбачається, що житловий будинок який знаходиться за адресою [ADDRESS] рахувалось за [PERSON] , станом на 01.07.1990 року, являлось колгоспним двором: голова двору - [PERSON] , 1928 р.н., син- [PERSON] , 1961 р.н., син- [PERSON] , 1963 р.н.. Довідкою виданою Почапинським старостинським округом Підгороднянської сільської ради від 18.05.2023 року №5-65 зазначено, що [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована в житловому будинку по [ADDRESS] . Разом із померлою за вищевказаною адресою були зареєстровані: син - [PERSON] , [INFO] , син- [PERSON] , [INFO] .. Згідно з інформаційною довідкою виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 20.02.2023 року №143, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1988 року та записано 30.11.1988 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №20. Право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/3 частці кожного. [PERSON] , як голові колгоспного двору, належало 1/3 частки колгоспного двору [ADDRESS] , згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30.11.1988 р. Після смерті [PERSON] та [PERSON] частка на будинок [ADDRESS] перейшла [PERSON] та становить 2/3 будинковолодіння. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до ст.ст.1216, 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а, відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ст. 346 ЦК України, смерть власника є підставою для припинення права власності, а також відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 року «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація власності на яке не була проведена реєстрація і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення власності цього майна попередньому власнику та спадкоємця повинно вирішуватися у судовому порядку». У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Згідно технічного паспорта на жиловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] , від 04.11.1989 року, вищевказаний будинок побудовано 1963 року, що підтверджується також інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна №155 від 22.02.2023 року в якій вказано, що за вищевказаною адресою житловий будинок побудовано 1963 року, господарські будівлі - 1989 року. Отже, оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991 (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вказаного Закону. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК У PCP 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року), що діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. При поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, необхідно виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних та неповнолітніх. Якщо фізична особа не залишила заповіту, або заповіт виявився недійсним, або відсутні умови, які зазначені у заповіті з умовою, або спадкоємці за заповітом не прийняли спадщину, або фізична особа розпорядилася лише частиною свого майна настає спадкування за законом. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК). Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІУ рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved