Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~28.11.2023 до суду звернувся [PERSON] з позовом до Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з вимогами: зняти арешт накладений на належне [PERSON] майно, накладений постановою ВДВС Зміїввського РУЮ Харківської області АА № 740077 від 16.02.2011 та скасувати обтяження № 10837819, зареєстроване 16.02.2011 реєстратором Харківська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. На обґрунтування\~позову послався\~на те,\~що у вересні 2023 року йому стало відомо, що на все належне йому майно накладено арешт відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області серії АА № 740077 від 16.02.2011. \~ \~ \~ \~28.09.2023 в.о. начальника Зміївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нагорна О. у відповідь на запит повідомила, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження за постановою Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області серії АА № 740077 від 16.02.2011. \~ \~ \~ \~Відомості про виконавче провадження, в межах якого виносилася постанова про арешт майна боржника АА № 740077 від 16.02.2011, відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, у зв`язку з чим не можливо встановити підстави, на яких було завершено вказане виконавче провадження. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, з огляду на інформацію надану відділом державної виконавчої служби, вважає, що у нього відсутні будь-які зобов`язання майнового характеру перед іншими особами, відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження про стягнення з нього на користь інших осіб грошових коштів, а відтак і відсутні підстави для арешту майна. \~ \~ \~ \~Арешт належного нерухомого майна порушує його законні права та інтереси та перешкоджає вільно користуватися та розпоряджатися належним майном. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.11.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача 06.12.2023 надала відзив на позовну заяву, в якому вакзала, що виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] , не існує на даний час. Просила судові витрати покласти на позивача. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів вбачається, що на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 740077 від 16.02.2011, накладено арешт на все майно, належне [PERSON] (а.с. 9-10) З відзиву в.о. начальника Зміївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обстяження за постановою ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області АА № 740077 від 16.02.2011. Відомості про виконавче провадження, в межах якого виносилась постанова про арешт майна боржника АА № 740077 від 16.02.2011 відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, переданих до орхіву органу державної виконавчої служби. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових-прав. та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12. 14. 15 частини першої статті 39 Закону; повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3. 11 частини першої статті 37 Закону; зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону. Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (утому числі від реалізаціунайна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На підставі вище викладеного, враховуючи, що будь - які виконавчі провадження щодо [PERSON] відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved