Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за послуги з теплопостачання у розмірі 91 697,51 грн., 3% річних в сумі 2024,50 грн., інфляційні витрати в сумі 5014,66 грн. та стягнення з відповідачів понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі зареєстровані в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з єдиною централізованою системою опалення та є споживачами послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, у відповідачів виникла заборгованість за період з 01.06.2005 року по 31.12.2021 року в сумі 91 697,51 грн., 3% річних в сумі 2024,50 грн., інфляційні витрати в сумі 5014,66 грн. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2023 року позовні вимоги Комунального підприємства Харківські теплові мережі задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства Харківські теплові мережі заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.06.2005 року по 31.12.2021 року в сумі 91 697,51 грн., 3% річних в сумі 2024,50 грн., інфляційні витрати в сумі 5014,66 грн., а всього в сумі 98736 (дев`яносто вісім тисяч сімсот тридцять шість) грн. 67 коп. Стягнуто в рівних частках з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.10.2023 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено. Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.02.2023 року, ухваленого у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - скасовано і призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України. Представник позивача подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачем [PERSON] в заяві про перегляд заочного рішення заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час слухання справи повідомлялись своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив не подавали. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи,\~що в\~справі є\~достатні дані\~про права\~і взаємовідносини\~сторін,\~відповідачі належним\~чином повідомлені\~про місце\~і час\~судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідачів. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. За вказаною адресою КП «Харківські теплові мережі» відкрито обліковий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно з наданих позивачем доказів, заборгованість відповідачів за вказані вище послуги складає за опалення та гарчу воду за період з 01.06.2005 року по 31.12.2021 року в сумі 91 697,51 грн., 3% річних в сумі 2024,50 грн., інфляційні витрати в сумі 5014,66 грн. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до\~статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Постанова №630), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п. 18 Постанови № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем за період з 01.06.2005 року по 31.12.2021 року в сумі 91 697,51 грн.. Розмір заборгованості підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Відповідно до положень ст.ст.\~541,\~543 ЦК України\~у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь - кого з них окремо. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення заборгованість в розмірі 91697,51 грн. З матеріалів\~справи вбачається,\~що відповідач\~просить застосувати\~до позовних\~вимог наслідки\~пропуску строку\~позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Враховуючи, що з 12.03.2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину, позовні вимоги з 12.03.2017 року заявлені в межах строку позовної давності. Беручи до уваги, що з даним позовом до суду позивач - КП «Харківські теплові мережі» звернувся 02.02.2022 року, а період стягнення позивач зазначає з 01.06.2005 року по 31.12.2021 року, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період з 01.06.2005 р. до 12.03.2017 р. задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконували, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості за оплату послуг з опалення та постачання гарячої води за період з 12.03.2017 року по 31.12.2021 року у розмірі 75327,03 грн. Положеннями ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~встановлений обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі від виконання своїх зобов`язань ухиляються, вчасно не проводять оплату послуг, якими користуються, вказана у розрахунку позивача заборгованість відповідачами на теперішній час не погашена. Крім того, відповідачам на підставі\~ст. 625 ЦК України\~здійснено індексацію боргу, нараховано за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 року суму інфляційних витрат в сумі 5014,66 грн. , 3% річних в сумі 2024,50 грн., які підлягають стягненню з відповідаів. Таким чином, позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 83 %, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2059,23 грн. (2481 грн.*83/100) підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial