Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа: Свалявська міська рада Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування доводів зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок у [ADDRESS] . Вказує, що чоловік був власником цього житлового будинку, який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.1972 року, однак у свідоцтві він записаний [PERSON] . Вимоги заявник мотивує тим, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для неї юридичне значення, створює перешкоди в прийнятті спадщини після смерті чоловіка, внести зміни в позасудовому порядку не можливо. Просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме встановити, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.06.1972 року належить [PERSON] (помер [INFO] ). Заява подана у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України - справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України. Суд своєю ухвалою від 22.11.2023 року прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та заінтересованій особі копія заяви з доданими документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2023 року. Розгляд справи призначено на 08:15 годину 20.12.2023 року. Заявник подала до суду заяву (вх.№9941) про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги про встановлення факту, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.06.1972 року належить [PERSON] підтримує, просить заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Свалявської міської ради Закарпатської області Скрипинець М. подала до суду заяву (вх.№9810) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської міської ради Закарпатської області за наявними у матеріалах справи документами. Заперечень щодо заявлених вимог до суду не подано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами і матеріалами та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права розпоряджатися належним йому майном та необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 97 від 08.04.2023 року - [PERSON] (чоловік заявника) помер [INFO] . Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] (заявник) є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] у (копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , відповідний запис №20 від 05.11.1966 року). Судом досліджено: копія свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Свалявською державною нотаріальною конторою від 19 червня 1972 року (за реєстром №1269/72) та оформленого на [PERSON] . На підставі наявних матеріалів справи та наявних копій документів, судом встановлено наявні розбіжності у написанні прізвища, імені, по батькові чоловіка заявниці у правовстановлюючих документах (свідоцтві про право на спадщину за законом та свідоцтві про смерть) і, така обставина, перешкоджає [PERSON] (дружині померлого) у подачі документів для прийняття спадщини (оформлення спадкових прав), а іншого порядку встановити факт, що має юридичне значення у заявника немає. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Оцінивши наявні у справі докази, обставини справи, на які заявник послалася як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлені факти, які підтверджено належними та допустимими доказами,мету їх встановлення, яка перешкоджає заявнику в оформленні документів для прийняття спадщини за померлим чоловіком, суд доходить висновку, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити у повному обсязі, поскільки встановленняфакту належності правовстановлюючого документу в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що судові витрати не відшкодовуються (ч.7 ст.297 ЦПК України). Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (роз`яснення Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання).

Outcome: approved