Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обов`язок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно». В квартирі [ADDRESS] встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому згідно п.20 вищевказаних правил плата за послугу вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки. платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно договору купівлі-продажу №1558 від 06.04.2023 року, відповідач станом на 01.04.203 року був власником квартири [ADDRESS] . Позивач також зазначив, що згідно з ч.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідач фактично споживаючи послуги не надсилав позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надавав відповідачу житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. Також, зазначають, що відповідач своєчасно з січня 2013 року не вносив плату за отриманні житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на 01 квітня 2023 року складає 35469.61 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР №30129034. На підставі вищевикладеного, просять стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у розмірі 35469.61 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 3194.88 грн. та 3% річних у розмірі 868.77 грн., а всього 39533.26 грн. та стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684.00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 червня 2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. До початку розгляду справи подав клопотання про приєднання доказів до справі: акт про опломбування лічильника тепла. Також, відповідно до клопотання від 18.10.2023 року просив застосувати строк позовної давності, щодо грошових зобов`язань, які виникли за період з 01 січня 2013 року по 01 березня 2020 року. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини: Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Пунктом 5\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено,\~що житлово-комунальні\~послуги -\~це результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~забезпечення умов\~проживання та/або\~перебування осіб\~у житлових\~і нежитлових\~приміщеннях,\~будинках і\~спорудах,\~комплексах будинків\~і споруд\~відповідно до\~нормативів,\~норм,\~стандартів,\~порядків і\~правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162\~ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Крім того, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця,\~якщо інший порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 5 ст. 13 вказаного вище Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно», в особі ВП «Черкаська ТЕЦ», на підставі відповідної ліцензії, рішення Черкаського міськвиконкому №520 від 24.05.2000 забезпечує тепловою енергіє населення, організації та підприємства всіх форм власності у м.Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладення договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, власником квартири [ADDRESS] до 06 квітня 2023 року був [PERSON] . Також, згідно з листом ВП «Черкаська ТЕЦ» від 08.05.2023 №24/3691 на виконання вимог Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (зі змінами) з 13 листопада 2021 року між ПРАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» та споживачами були укладені публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та надання послуг з постачання гарячої води. Відповідно до вимог нормативно-правових актів, з моменту укладання публічних договорів приєднання договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та надання послуг з постачання гарячої води, розподіл загальних обсягів наданих послуг та нарахування плати за надані послуги здійснюється згідно вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі Методика), затвердженої наказом Мінрегіонбуду від 22.11.2018р. № 315, зареєстрованої в Мінюсті від 28.12.2018р. за № 1502/32954 та наказу № 358 від 28.12.2021( зміни до наказу №315).. Для забезпечення реалізації відповідного розподілу загальних обсягів споживання теплової енергії між споживачами будівлі, передбаченого вимогами Методики, Виконавцем було здійснено модернізацію Програмного забезпечення «Білінгова система по розрахункам із споживачами» та наповнення її додатковими даними технічних характеристик будівель споживачів та систем опалення і гарячого водопостачання. Відповідно до вимог Методики, введені зміни в частині порядку розподілу теплової енергії для забезпечення послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання споживачів. Для проведення комерційних розрахунків за надані послуги споживачам визначається загальний обсяг спожитої теплової енергії по будівлі (житловому будинку) за даними загально будинкового вузла обліку теплової енергії або розрахунково за відсутності такого приладу. Загальний обсяг теплової енергії спожитої на забезпечення послуги опалення розподіляється на : ?обсяг теплової енергії витраченої на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; ?Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення квартир та нежитлових приміщень у будівлі; У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд) Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого\~\~ опалення і гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Адже за рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, які розташовані в місцях загального користування будинку, створюються сприятливі умови для нормального функціонування мереж водопостачання, водовідведення та інших комунікацій. Згідно вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг у кожному розрахунковому періоді (протягом опалювального сезону), Виконавцем перевіряється дотримання вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в квартирах та нежитлових приміщеннях будівлі, які оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, з урахуванням фактичного споживання теплової енергії усіма співвласниками будинку за розрахунковий період, визначеного за показаннями будинкового вузла комерційного обліку. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії по будинку визначається як 50% середнього споживання теплової енергії на опалення 1 кв м опалювальної площі будинку. У разі якщо, визначений згідно переданих споживачем даних вузла розподільного обліку, обсяг теплової енергії використаний на опалення квартири або нежитлового приміщення за розрахунковий період, менший обсягу теплової енергії, розрахованого згідно мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії по будівлі та опалювальної площі квартири або нежитлового приміщення, Виконавцем проводиться донарахування обсягів теплової енергії до мінімального середнього обсягу. Донарахування обсягів теплової енергії до величини мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії по будівлі здійснюється з метою унеможливлення опалення квартир або нежитлових приміщень за рахунок суміжних опалювальних квартир або нежитлових приміщень, запобігання утворення грибків та плісняви в приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщень та будівлі. У будівлі/будинку, де житлові/нежитлові приміщення частково оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, для споживачів, приміщення яких не оснащені такими приладами обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 м2\~площі таких приміщень не може становити більше максимальної частки питомого споживання теплової енергії. Згідно наказу\~№ 358\~від 28.12.2021\~\~у разі,\~якщо приготування\~гарячої води\~відбувається у\~індивідуальному тепловому\~пункті або\~автономній тепло\~генеруючій/когенераційній\~установці будівлі/будинку,\~то обсяг\~теплової енергії,\~витраченої на\~забезпечення функціонування\~внутрішньо будинкової\~системи ГВП\~за наявності\~циркуляції,\~визначається: в між опалювальний період як різниця між показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії та обсягом теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води Згідно п 5. У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо трубопроводів внутрішньо будинкової системи ГВП, обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи ГВП за наявності циркуляції, може бути визначений спрощено - як частка від обсягу теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води спожитої будівлею/будинкомQгвпф.с\~= 20 %. Згідно п 6. При тупиковому прокладанні трубопроводів системи ГВП у будівлі/будинку або непрацюючій циркуляційній лінії обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи ГВП, становить\~Qгвпф.с\~= 10 % від обсягу теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води (Qгвпприг) у будівлі/будинку. Згідно п 8. Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи ГВП (Qгвпф.с), розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень у будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) незалежно від обсягу спожитої гарячої води у кожному розрахунковому періоді в опалювальний та між опалювальний період пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Відповідно, усі співвласники будинку, в тому числі і ті, що встановили бойлери або тимчасово не користуються послугою, сплачують за теплову енергію, витрачену на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи ГВП (функціонування рушникосушарок та будинкових систем ГВП). Тобто, навіть якщо споживач тимчасово відключений від послуги,\~підприємство має все одно забезпечувати функціонування всієї системи з постачання гарячої води. Дані нарахування регламентуються п.39 «Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» затверджених постановою КМУ від 11 грудня 2019р. №1182: ?Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. ?Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. ?Споживач не звільняється від плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) у разі відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Плата за абонентське обслуговування нараховується всім споживачам. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. (п. 39 Правил надання послуг з постачання гарячої води). Таким чином, відповідач є споживачем комунальних послуг наданих йому позивачем. Як вбачається з листа-розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] , останній не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.01.2013 року по 01.03.2023 року, яка складає 35469.61 грн. Плата за комунальні послуги, відповідно до ст. 67 ЖК України та ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Ст.ст. 67,68 ЖК України, ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач своєчасно та в повному обсязі не оплачував надані позивачем послуги. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 \~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, слід зазначити, що відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтями 257-258 ЦК України, встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а щодо окремих видів вимог, зокрема про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність строком в один рік. Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з частиною 5 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Перебіг позовної давності щодо вимог кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 зазначено, що відповідно до статті 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Аналогічна позиція Верховного Суду України викладена у Постановах від 19.03.2014 року у справі № 6-20цс14; від 18.06.2014 року у справі № 6-61цс14; від 03.06.2015 року у справі № 6-31цс15. Відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У заяві відповідачем [PERSON] зазначено про сплив строків позовної давності і дана заява прийнята судом. При цьому, позивачем не було спростовані такі доводи сторони відповідача. Отже, що стосується застосування строків позовної давності по даній справі, то слід зазначити наступне: позивачем нарахована заборгованість за період часу січня 2013 року по березень 2023\~року включно. Зазначена позовна заява подана до суду 18.05.2023. Судом встановлено, що права та інтереси позивача відповідачем порушені\~ останнім не вносились кошти за надані послуги, але позовна давність спливла, починаючи з січня 2013 року по лютий 2020 року включно, про що зроблено відповідачем [PERSON] відповідну заяву, а тому слід відмовити позивачеві у задоволенні позову про стягнення заборгованості з відповідача за цей період у зв`язку із спливом позовної давності і за відсутності поважних причин її пропущення. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до часткового задоволення. Так, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до 06.04.2023 року був споживачем послуг, а тому до стягнення підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення, внески за період з березня 2020 року по березень 2023 року включно у розмірі 29349.64 грн., інфляційні 530.40 грн. та 3 % річних 174.93 грн., а всього\~30054 грн. 97 коп. В іншій частині позову слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2684.00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №83 від 17 травня 2023 р.. Оскільки, позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» задоволено частково на суму 30054.97 грн., що становить 76.02 % від заявлених вимог, то із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 2040.37 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial