Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача по кредитному договору №25511-02/2022 від 23.02.2022 заборгованості по кредиту в загальній сумі 22183 грн., з яких 7000 грн. за основною сумою боргу, а 15183 грн. заборгованість за відсотками, а також судові витрати. Обґрунтовує тим, що згідно укладеного кредитного договору приєднання первісний кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм», який відступ позивачу право вимоги, надав кошти відповідачу, а він не виконав зобов`язання зі сплати боргу. Відповідач у відзиві позовні вимоги визнає частково в розмірі 9625 грн., з яких 7000 грн. за основною сумою боргу, а 2625 грн. заборгованість за відсотками. Обґрунтовує тим, що кредитний договір був строковий на 30 днів і погоджено сплату відсотків в розмірі 1,25% на період до 24.03.2022. В матеріалах справи міститься додаток до Договору про надання фінансового №25511-02/2022 від 23.02.2022, здійснений первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм», в якому враховано всі умови договору разом із строком, і в цьому розмірі позовні вимоги визнає. Матеріали справи не містять доказів щодо продовження дії договору, а нарахування відсотків після закінчення строку дії договору законодавством не передбачено. Це ж відповідає правовому висновку ВП ВС від 31.10.2018 №202/4494/16-ц. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 11.10.2023 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно і сторони клопочуть розглядати справу без їх участі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 23.02.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №25511-02/2022, що підписано електронним підписом. Пунктом 1.1. договору передбачено, що сума кредиту складає 7000 грн., п.1.2. встановлено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24.03.2022 року, дата надання кредиту 23.02.2022, п. 1.3. передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,25% на добу. Згідно Додатку №1 до Договору погоджено графік платежів, за період з 23.02.2022 до 24.03.2022 передбачено види платежів: сума кредиту 7000 грн. та проценти за користування кредитом за цей період 2625,00 грн., всього 9625,00 грн. 08.12.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №08122022, згідно якого було передано за плату належні права вимоги за цим кредитним договором. Згідно реєстру боржників до договору факторингу №08122022 від 08.12.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача на суму 22 183,00 грн., з яких: 7000 грн. - заборгованість за кредитом; 15183,00 грн. - заборгованість за відсотками. Розрахунок заборгованості за кредитним договором надано позивачем станом на 31.05.2023 за період з 08.12.2022 до 31.05.2023, тобто після отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача за Договором факторингу. Однак, суду не надані детальні розрахунки заборгованості за відсотками, здійснені первісними кредиторами, як і детальні розрахунки заборгованості за відсотками, здійснені позивачем. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги, а змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 23.02.2022 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. Отже, відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Однак, суд погоджується з позицією відповідача, що договір був строковий і саме на термін 30 днів визначено сплату процентів, що обраховані первісним кредитором у відповідному додатку. Це ж узгоджується з положеннями чинного законодавства і правовим висновком ВП ВС №202/4494/16-ц від 31.10.2018: право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування. Таким чином, позов суд задовольняє частково на загальну суму 9625 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 7000 грн., а за процентами за користування кредитом - 2625,00 грн. Відповідно 43,4% судових витрат також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial