Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

05.09.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] її матері [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлої, яке складається із квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом із нею у зазначеній квартирі були зареєстровані її онуки (діти позивача): [PERSON] та [PERSON] . На обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує, що вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачені законом строки через військову агресію і напад рф на Україну 24.02.2022 та подальшу окупацію з 02.03.2022 по 11.09.2022 м.\~Балаклія Ізюмського району Харківської області , де була зареєстрована та померла її мати. Сама позивач перебувала у Польщі з 31.10.2019 по 02.03.2023. Повернутися раніше в Україну позивач не могла через військову агресію рф та тривалу окупацію м.\~Балаклія, а також через інші обставини, пов`язані із перебуванням за кордоном. Постановою нотаріуса від 07.08.2023 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку зі спливом шестимісячного строку, визначеного законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.\~36-38). Позивач подала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності (а.с.\~73). Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи за їхньої відсутності. (а.с.\~53, 62). Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч.\~4 ст.\~206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджено відповідними документами: свідоцтвом про народження, свідоцтвами про шлюб, рішенням суду про розірвання шлюбу та свідоцтвом про смерть (а.с. 8, 9, 10, 11, 15). На підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2010 [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.\~12-14). Із довідки Виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 08.06.2023 вбачається, що станом на 02.04.2022 [PERSON] проживала та була зареєстрована разом із [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.\~16). Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 07.08.2023 зареєстрованим місцем проживання позивача є [ADDRESS] (а.с.\~7). Постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Дворник Я.В. від 07.08.2023 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки вона заяву про прийняття спадщини після її смерті в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент її смерті зареєстрованою з померлою не була (а.с.\~22). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданої у зв`язку з відкриттям спадкової справи, встановлено, що станом на 07.08.2023 відомості відносно [PERSON] , померлої [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутні (а.с.\~20). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.\~3 ст.\~1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Матеріалами справи\~не спростовано\~те,\~що з\~причини непереборних\~труднощів,\~а саме:\~через військову\~агресію і\~напад рф\~на Україну\~24.02.2022,\~проживанням позивача\~за межами\~України та\~неможливістю прибути\~в м.\~Балаклія\~Ізюмського району\~Харківської області,\~яке у\~період з\~02.03.2022\~по 11.09.2022\~згідно з «Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №\~309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за №\~1668/39004 було включено до територій України, тимчасово окупованих рф, позивач не змогла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до п.\~24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів. У відповідності до квитанції про сплату судового збору, позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1073,00 грн. Однак, згідно із п.п.\~1 п.\~1 ч.\~2 ст.\~4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 становить 1073,60 гривень. Тобто позивачем недоплачено судовий збір в розмірі 0,60 грн (1073,60-1073,00=0,60). Оскільки відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч.\~1 ст.\~142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що із урахуванням недоплаченої суми судового збору становить 536,20 грн (1073,60х50%-0,60=536,20). На підставі викладеного,

Outcome: approved