Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

У первісному позові позивач [PERSON] просить ухвалити рішення про виділ в натурі у його власність 1/5 частку у праві спільної власності на приміщення радіотелевізійної майстерні, розташованої по [ADDRESS] , а саме приміщення № 2 (майстерня) площею 16,1 м2. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що він та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками указаної майстерні із рівними частками по 1/5 кожен на підставі ухвали Любомльського районного суду від 22 грудня 2022 року. Приміщення радіотелевізійної майстерні має загальну площу 65,9 м2 та складається з кількох ізольованих приміщень (майстерень) та приміщення загального користування. Оскільки між співвласниками існує спір щодо порядку користування і розпорядження спільною частковою власністю, тому на підставі ст.364 ЦК України бажає виділити свою частку в натурі у заявлений в позові спосіб та для цього є технічна можливість. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, подали відзиви на позовну заяву [PERSON] , у яких заявлені позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити. Вказали, що запропонований [PERSON] поділ не відповідає інтересам усіх співвласників та протиправно позбавляє кожного з них по 0,73 м2 площі приміщення без пропозиції будь-якої компенсації. Крім цього, вважають більш доцільним виділити [PERSON] частину кімнати № 3 площею 13,18 м2, а не № 2 площею 16,1 м2, у якій досить тривалий час здійснювався і здійснюється прийом техніки на ремонт і є звичним та зручним для населення з маркетингової точки зору. [PERSON] та [PERSON] також вказали, що були безпосередніми засновниками кооперативу по ремонту побутової техніки, який викупив приміщення спірної майстерні, що використовується за призначенням по сьогоднішній день. [PERSON] на даний час здійснює діяльність по наданню послуг з ремонту побутової техніки у приміщенні майстерні, а [PERSON] за станом здоров`я і сімейними обставинами повноцінно працювати в майстерні не може, тому лише інколи допомагає [PERSON] . Вони спільно провели ремонт приміщення майстерні, підвели водогін, облаштували каналізацію. [PERSON] особисто сплачує комунальні послуги. Сам же [PERSON] жодної участі в утриманні майна не приймає та без достатніх правових підстав претендує на більшу частку у спільному майні, ніж йому належить за законом. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] подали окремі зустрічні позови до співвласників приміщення майстерні, у яких кожен заявив аналогічну вимогу - виділ в натурі у власність 1/5 частки приміщення радіотелевізійної майстерні по [ADDRESS] , а саме приміщення № 2 (майстерня) площею 16,1 м2. [PERSON] від зустрічного позову відмовився та така його відмова прийнята ухвалою суду від 07 листопада 2023 року. [PERSON] , претендуючи на приміщення № 2 (майстерня) площею 16,1 м2, у зустрічному позові навів обґрунтування, відповідно до якого серед усіх співвласників саме він по сьогоднішній день продовжує діяльність по ремонту побутової техніки населення міста Любомля та його округи і для цього використовує кімнату № [NUMBER] (майстерню) площею 16,1 м2 без втрати цільового призначення, фактично утримує приміщення та сплачує комунальні платежі. До кімнати [ADDRESS] є вхід, який дозволяє доставляти до ремонтної майстерні великогабаритні вироби на ремонт з міської автодороги. Інші кімнати не мають виходу на автодорогу і під`їзд до них можливий лише з необлаштованого двору будинку [ADDRESS] , що унеможливлює доставку виробів на ремонт автомобільним транспортом. Кімната № 2 за своєю площею на 2,92 м2 більша від належної йому частки у спільній власності (13,18 м2), однак збільшення його частки на вказану площу відбудеться за рахунок частки [PERSON] , з яким попередньо про це досягнута згода. На зустрічний позов [PERSON] жодний з відповідачів відзиву не подав. Позивач за первісним позовом [PERSON] свій позов підтримав та просив його задовольнити, зустрічний позов заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Аналогічну позицію висловив його представник [PERSON] у судовому засіданні 12 грудня 2023 року. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] [PERSON] позов [PERSON] не визнав, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Таку ж позицію висловив його довіритель [PERSON] в судовому засіданні 12 грудня 2023 року. У цьому судовому засіданні представник [PERSON] зазначив про відсутність документального підтвердження збільшення частки [PERSON] у спірному майні за рахунок частки іншого співвласника [PERSON] , тому його довіритель згідний на сплату кожному співвласнику грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в разі, якщо суд дійде висновку про наявність виділення йому в натурі кімнати № 2 (майстерні). Відповідачі за первісним та зустрічними позовами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. [PERSON] неодноразово подавала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позиції, висловленої у відзиві на первісний позов [PERSON] . Інші відповідачі жодних заяв чи клопотань не подали. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 травня 2023 року стверджено, що приміщення радіотелевізійної майстерні загальною площею 65,9 м2 по [ADDRESS] на праві спільної частково власності із частками по 1/5 кожному належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Із технічного паспорта на указане приміщення радіотелевізійної майстерні вбачається, що вона складається із тамбура під літерою 1 та трьох майстерень під літерами 2, 3, 4 площею 16,1 м2, 29,8 м2, 20,0 м2, відповідно. У заявлених позовних вимогах за первісним та зустрічними позовами [PERSON] та [PERSON] претендують на одну і ту ж саму майстерню під літерою 2 площею, 16,1 м2, яку кожен із них просить виділити у власність як частку у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна. У статті 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. За змістом наведених норм кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. У цій справі висновком судового експерта [PERSON] з оціночно-будівельної та будівельної експертизи № 01/04/з від 18 квітня 2023 року встановлено технічну можливість здійснення виділу 1/5 частини, а саме приміщення майстерні під літ.2 пл.16,1 м2, як виробничого. Для забезпечення ізольованого користування приміщенням, яке виділяється, необхідно, демонтувати дверний блок між приміщеннями майстерні: під літ.2 пл.16,1 м2 та під літ.3 пл.29,8 м2; під літ.2 пл.16,1 м2 та під літ.4 пл.20,8 м2 з подальшим закладенням дверного прорізу. При даному варіанті виділу, розмір реальної частки в грошовому еквіваленті співвласника, який виділяється, становить, з урахуванням ПДВ 275178,56 гривень, що є більше ніж 1/5 ідеальної частини в грошовому еквіваленті на 49908,16 гривень. Отже, зазначеним висновком експертизи доведено технічну можливість виділу в натурі у власність приміщення майстерні під № 2 площею 16,1 м2, на яку претендують позивачі за первісним та зустрічним позовами. Вирішуючи питання надання переважного права на виділ в натурі у власність зазначеного приміщення майстерні [PERSON] чи [PERSON] суд керується наступним. Право власності на приміщення радіотелевізійної майстерні по [ADDRESS] набуте сторонами у справі на підставі ухвали Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року про затвердження мирової угоди у справі № 163/1911/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Любомльська міська рада Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Зі змісту цієї ухвали встановлено, що [PERSON] як голова кооперативу «Екран» 28 травня 1993 року звернувся до Любомльської міської ради народних депутатів із заявою про надання дозволу на відкриття майстерні по ремонту радіоапаратури за адресою: вул.Української Армії, м.Любомль. На загальних зборах членів трудового кооперативу Любомльського кооперативу по ремонту побутової радіоелектронної апаратури «Екран» 02 червня 1993 року було прийнято рішення про подання заяви на приватизацію приміщення радіотелевізійної майстерні шляхом придбання викупу даного приміщення та укладення угоди про спільну діяльність. Члени трудового колективу у кількості п`яти чоловік: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] уклали угоду про спільну діяльність. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Волиньпроект» від 16.02.2023 № 0168 приміщення радіотелевізійної майстерні по вулиці Української Армії, 4, в місті Любомль 24 квітня 1998 року зареєстроване за товариством покупців членів трудового колективу радіотелевізійної майстерні кооперативу «Екран» на підставі договору № 1 купівлі продажу державного майна, посвідченого Любомльською держнотконторою 18.08. Троє членів трудового колективу померли, а саме: - [PERSON] помер [INFO] , його частка у приміщенні майстерні перейшла у спадок його синові [PERSON] ; - частку [PERSON] після його смерті успадкувала його дружина [PERSON] ; - [PERSON] помер [INFO] , його частка у приміщенні майстерні перейшла у спадок його братові [PERSON] . Отже, із числа нинішніх власників приміщення радіотелевізійної майстерні лише [PERSON] та [PERSON] були членами кооперативу по ремонту побутової радіоелектронної апаратури, які здійснювали свою діяльність у приміщенні по [ADDRESS] , та приймали безпосередню участь у приватизації цього приміщення. Інші нинішні співвласники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули приміщення майстерні у власність на правах спадкування після смерті первісних співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Любомльська міська рада у виданій 25 травня 2023 року довідці за № 497 зазначила, що [PERSON] фізична особа-підприємець дійсно надає послуги населенню по ремонту та технічному обслуговуванні побутової техніки у майстерні по [ADDRESS] . Зауваження та скарги від жителів громади на роботу майстерні [PERSON] протягом 2022 року та січня-квітня 2023 року до міської ради не надходили. Даний вид побутової послуги є необхідним для жителів громади, так як кількість суб`єктів підприємницької діяльності, які офіційно зареєстровані і працюють у сфері ремонту і технічного обслуговування побутової техніки не є багаточисленною. Доданими до зустрічного позову платіжними інструкціями АТ КБ «Приватбанк» підтверджено сплату [PERSON] комунальних послуг за адресою спірного приміщення. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). Враховуючи встановлені\~по справі\~фактичні обставини,\~за яких\~позивач за\~зустрічним позовом\~ [PERSON] \~уже понад\~тридцять років\~безпосередньо користується\~спірним приміщенням радіотелевізійної майстерні, де по сьогоднішній день надає послуги по ремонту та технічному обслуговуванні побутової техніки, приймав безпосередню участь у його приватизації, дбає про це майно, сплачує комунальні послуги, суд вважає, що переважним правом на виділ в натурі у власність спірного приміщення майстерні під літерою 2 площею 16,1 м2 має саме цей співвласник [PERSON] . При цьому суд приймає до уваги позицію й усіх інших співвласників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які у поданих відзивах заперечили проти виділення зазначеного приміщення майстерні первісному позивачу [PERSON] . В той же час такої позиції стосовно позивача за зустрічним позовом [PERSON] суду не заявили. Сам же позивач за первісним позовом [PERSON] існування у нього певних переваг чи обставин, які б про це свідчили, не навів і не підтвердив. Крім цього, на відміну від сторони позивача за зустрічним позовом, позивач за первісним позовом [PERSON] не висловив своєї готовності здійснити грошову компенсацію іншим співвласникам за відхилення від ідеальної частки у приміщенні. Відповідно до висновку з оціночно-будівельної та будівельної експертизи № 01/04/з від 18 квітня 2023 року ринкова вартість нежитлового приміщення (радіотелевізійного майстерні) з урахуванням ПДВ становить 1126352,00 гривень, відповідно, вартість 1/5 частини 225270,40 гривень. При наведеному у цьому висновку варіанті виділу (приміщення майстерні під літ.2 пл.16,1 м2), розмір реальної частки в грошовому еквіваленті співвласника, який виділяється, становить, з урахуванням ПДВ 275178,56 гривень, що є більше ніж 1/5 ідеальної частини в грошовому еквіваленті на 49908,16 гривень. Отже, з позивача за зустрічним позовом [PERSON] на користь інших чотирьох співвласників належить стягнути по 12477, 04 гривні (49908,16 : 4) грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки. Цивільне судочинство ґрунтується на принципах верховенства права, змагальність сторін, диспозитивності (ст.2 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Таким чином, зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, надані сторонами докази, суд з викладених вище підстав та мотивів вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов слід задовольнити в повному обсязі з огляду на доведеність, обґрунтованість і законність заявлених за цим позовом вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні первісного позову понесені [PERSON] судові витрати згідно зі ст.141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем за зустрічним позовом [PERSON] слід стягнути з відповідачів за цим позовом у рівних частках.

Outcome: approved