Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - відповідач), в якому просить суд: - визнати неправомірною відмову Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у проведенні реструктуризації зобов`язань [PERSON] за заявою від 02.07.2021 відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» за кредитним договором № 6806С79 від 20.12.2006; - зобов`язати Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» провести реструктуризацію зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 6806С79 від 20.12.2006 відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 визнано неправомірною відмову Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у проведенні реструктуризації зобов`язань [PERSON] за заявою від 02.07.2021 відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» за кредитним договором № 6806С79 від 20.12.2006, зобов`язано Акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України» провести реструктуризацію заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 6806С79 від 20.12.2006 відповідно до п. 7 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», стягнуто з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., відповідно до ст. 246, п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України призначено судове засідання для вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу на 14.12.2023 року, зобов`язано [PERSON] протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати суду докази понесення витрати на професійну правничу допомогу, заявлених до стягнення. 14.12.2023 року судове засідання відкладено на 26.12.2023 року за клопотанням представника відповідача. 19.12.2023 року представником відповідача подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 0, 00 грн. Обґрунтовуючи заявлене клопотання представник відповідача посилається на те, що представником позивача надано лише акт виконаних робіт від 01.12.2023 та копія договору про надання професійної правничої допомоги від 04.04.2023, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару. Проте, вказані документи не містять розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг)), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному з виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), що позбавляє відповідача можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. При цьому відповідач вважає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги позивачем не доведений, оскільки на підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду не надано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Також відповідач зазначає, що дана справа не належить до категорії складних справ, підготовка цієї справи до розгляду в суді - не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, а тому, сума судових витрат, явно завищена та не підтверджена дійсною затратою часу адвокатом, що свідчить про невідповідність понесених витрат критерію реальності, розумності, справедливості, у зв`язку з чим стягнення наведених витрат суперечить принципу розподілу таких витрат. Крім цього відповідач посилається на те, що до переліку наданих адвокатом послуг необґрунтовано увійшли: підготовка, складання, оформлення та подання до суду заяви про забезпечення позову; підготовка, складання, оформлення та подання до суду заяви про забезпечення позову з додатковим обґрунтуванням необхідності вжиття заходів забезпечення позову; підготовка, складання, оформлення та подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Так, протягом розгляду справи в суді представник позивача безпідставно двічі звертався до суду з заявою про забезпечення позову. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2023 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. 08.05.2023 представником позивача вдруге подано заяву про забезпечення позову до Московського районного суду м. Харкова. Оскільки обрані позивачем заходи забезпечення позову не були співмірними та адекватними із заявленими позовними вимогами, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, Московський районний суд м. Харкова правомірно дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову. Ухвалою Московського районного суду від 08.05.2023 заява представника позивача про забезпечення позову залишена без задоволення. З даними судовими рішеннями не погодився представник Цимбалюк С.В. , направивши апеляційну скаргу на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08.05.2023 року. Харківський апеляційний суд постановою від 25 липня 2023 року залишив без задоволення апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Цимбалюка С.В. З урахуванням зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: partial