Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту № 331476-КС-001 від 13.06.2021 у розмірі 48677, 90 грн, судовий збір у розмірі 2481, 00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторонами було укладено договір про надання кредиту, згідно з яким відповідач як позичальник отримала кредит у розмірі 24000,00 грн, строком на 16 тижнів - тобто до 03.10.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0, 99289584 % в день (фіксована ставка). 13.06.2021 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 24000,00 грн, на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта, квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) № 415771487 від 13.06.2021 та листом АТ «ТАСКОМБАНК» вих. №20541/40.3.3 від 22.11.2022, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Відповідач частково сплатив позивачу заборгованість за договором, чим порушила зобов`язання встановлені договором. Відповідач на виконання умов договору здійснив один платіж на загальну суму 5850,00 грн. Станом на 28.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання кредиту № 331476-КС-001 складає 48677,90 грн, а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 24000,00 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 23353,40 грн; заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту 1324,50 грн. 04.01.2023 ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку без виклику сторін у судове засідання та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Згідно з Розпорядженням керівника апарату Печерського районного суду м. Києва Ліннік Н. В. № 207 від 03.07.2023 справу призначено до проведення повторного автоматизованого розподілу справи: у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] , з метою недопущення порушення строків розгляду справи. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2023, справу передано для розгляду судді Головко Ю. Г. 05.07.2023 ухвалою судді справа прийнята до провадження та розгляд справи призначений у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. До позовної заяви представником позивача подано клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, судові документи направлялись відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання, врученні не були, та конверт було повернуто за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання», то в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. За ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, сторони вважаються належно повідомленими про розгляд даної справи. Відповідач правом подати відзив на позов не скористався. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 13.06.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту № 331476-КС-001 в електронній формі, порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 331476-КС-001 від 13.06.2021. Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 24000,00 грн, строком на 16 тижні - до 03.10.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,99289584 % в день (фіксована ставка). Комісія за надання кредиту: 3600,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до п. 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. 13.06.2021 ТОВ «Бізнес позика» видав [PERSON] кредит у розмірі 24 000, 00 грн, на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта, квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) № 415771487 від 13.06.2021 та листом АТ «ТАСКОМБАНК» вих. №20541/40.3.3 від 22.11.2022, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Сторонами договору строки виконання зобов`язань за Договором не переносились. Позичальник [PERSON] у рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснила 1 (один) платіж на суму 5850,00 грн. Згідно довідки ТОВ «Платежі онлайн» TM Platon № 161/11 від 17.11.2022 (графа «Опис») була оплата кредиту згідно договору № 343890394. При погашенні кредиту через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, позичальнику необхідно ввести свій реєстраційний номер облікової картки платника податків і програма приймання платежів в Особистому кабінеті автоматично зараховує платіж в рахунок погашення боргу за існуючим договором. Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість позичальника перед кредитором ТОВ «Бізнес позика» станом на 28.12.2022 складає 48677, 90 грн, а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 24000,00 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 23353,40 грн, заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту - 1324,50 грн. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першою ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно з частиною першої ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частиною першою ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною другою статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною другою статті 1048 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту. Стаття 1054 ЦК України містить лише загальні норми щодо кредитування. В той же час, в ч. 3 ст. 1054 ЦК України визначено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Таким законом у даному випадку є Закон України «Про споживче кредитування» яким сторони керувались, укладаючи та виконуючи в подальшому Договір про надання кредиту (п. 9 Договору про надання кредиту). За загальним правилом в такому випадку у разі конкуренції норм загального законодавства (ЦК України) та спеціального законодавства (Закон України «Про споживче кредитування») у правовідносинах між учасниками цивільних правовідносин мають застосовуватись саме норми спеціального законодавства (Закону України «Про споживче кредитування»). Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; - інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право позивача (як кредитодавця) на встановлення комісії за надання кредиту за Договором про надання кредиту. Також, комісія за надання кредиту була відображена і в тексті Договору про надання кредиту № 331476-КС-001 від 13.06.2021 (п. 1), який був підписаний [PERSON] , що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за Договором про надання кредиту. Наведене узгоджується з висновками зробленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав. Отже, суд приходить висновку про задоволення вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в розмірі 1324,50 грн. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також ним не було спростовано вищезазначених позовних вимог позивача, на підставі чого позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2481,00 грн. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved