Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

позивач Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю "Фінансова\~компанія "КЕШ\~ТУ ГОУ" звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13924,00 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 12.05.2021 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1908264 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за укладеним кредитним договором в повному обсязі. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» правонаступником якого являється Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«КЕШ ТУ\~ГОУ»,\~надав відповідачу\~грошові кошти\~на наступних\~умовах:\~сума виданого\~кредиту:\~4800,00\~гривень,\~дата надання\~кредиту:\~12.05.2021\~року,\~строк кредиту:\~30\~днів або\~до повного\~виконання зобов`язання,валюта кредиту: UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка - 1,90 % в день. Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» за №2643_230818150652 від 18.08.2023 року, відповідно до якого 12.05.2021 року на картковий рахунок відповідача перераховано кредитні кошти в сумі 4800,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що є доказом видачі кредитних коштів. 24.12.2021 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого Товариство з\~обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» відступило Товариству з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02- 24122001 Товариство з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Згідно розрахунку, станом на 19.02.2022 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 13924,00 гривень, яка складається з :прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4800,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 9124,00 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] виданий РВ УМВС України, 19.02.2008 року, дата народження: [INFO] , адреса проживання [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», місцезнаходження 04080, м.Київ, вул.Кирилівська, будинок 82, офіс 7, код ЄДРПОУ 42228158, заборгованість за кредитним договором №1908264 від 12.05.2021 року у сумі 13924 гривень та судовий збір у сумі 2 684,00 гривень. Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Судовий розгляд. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує з підстав викладених у позовній заяві та просить вимоги задовольнити, не заперечує щодо заочного вирішення справи. 30.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначив судове засідання о 09.45 год 14.11.2023 року, однак, судове засідання відкладено на 09.00 год 05 грудня 2023 року за клопотанням відповідача. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~подав клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності\~та20.11.2023 в суд надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що не погоджується з позовними вимогами, наміру не платити за кредитним договором не мав, звертає увагу суду, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Щодо відсотків, які прописані позивачем, вважає, що вони надзвичайно високі та не співпадають з тим, що зазначено на сайті позивача, а тому вважає, що позивач повівся недобросовісно, ввівши його в оману. Зсилається на правову позицію Верховного суду України щодо правил надання банківських послуг, позицію Великої Палати Верховного Суду з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, де зазначається, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Сума відсотків перевищує суму тіла кредиту значно і не може бути законною, оскільки на такі відсотки не погоджувався, його з ними не ознайомлювали ні під час підписання заявки на кредит, ні після цього. Витрати на\~правничу допомогу\~в розмірі\~9000\~грн вважає\~завищеними,\~а сам факт\~таких витрат\~недоведеним,\~адже на\~підтвердження доказів\~надання правової\~допомоги слугує\~договір про\~надання правової\~допомоги,\~що долучений\~до справи,\~проте договір\~про надання\~правової допомоги\~не є\~доказом,\~який підтверджує\~розмір понесених\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу,\~оскільки немає\~реальних платіжних\~документів,\~які би\~свідчили,\~що позивач\~витратив вказані\~кошти на\~правничу допомогу. При розгляді судом питання щодо компенсації витрат на правничу допомогу, просить суд врахувати відсутність доходу у відповідача і відмовити позивачу у відшкодуванні 9000 грн на правову допомогу з підстав недоведеності факту понесених витрат на правничу допомогу. На підставі вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Досліджені докази. Згідно ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12.05.2021 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1908264 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого позивач Товариство з\~обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим кредитним договором, а також здійснити всі платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Товариство з\~обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» правонаступником якого являється ТОВ « ФК «КЕШ ТУ ГОУ», надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 4800,00 гривень, дата надання кредиту: 12.05.2021, строк кредиту: 30 днів або до повного виконання зобов`язання, валюта кредиту: UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка - 1,90 % в день. Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» за №2643 230818150652 від 18.08.2023, відповідно до якого 12.05.2021 року на картковий рахунок відповідача [PERSON] перераховано кредитні кошти в сумі 4800,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . 24.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого Товариство з\~обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» відступило Товариству з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02- 24122001 Товариство з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №1908264(далі - Договору) встановлено, що станом на 12.05.2021 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 13924, 00 гривень, яка складається: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4800,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 9124,00 гривень. Відповідно до умов договору, зокрема, п.1.1 укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт www.credit7.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства. Пунктом 1.2 даного договору передбачено що на умовах, встановлених Договором Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п. 2.1. Кредит надається Товариством, в межах дії Договору про надання коштів шляхом кредитування у безготівковій формі та перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Відповідно до ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом! як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Змістом ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. ; З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Порядок укладення електронного договору передбачено нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» а саме електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір а допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, з встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин :і кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем неналежно виконуються умови договору, то позов є обґрунтованим та його необхідно задовольнити. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, судовий збір в розмірі 2684,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved