Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - позивач, ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 15 543,08 грн., 3% річних у розмірі 389,99 грн., інфляційні втрати у розмірі 2127,25 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 684 грн. [PERSON] (далі - Відповідач), є власником квартири та споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що Відповідач, в порушення умов Договорів та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 листопада 2019 року по 31 липня 2023 року житлово- комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 14 814,14 грн, яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості. Відповідача за надані житлово-комунальні послуги складає:14 814,14 грн заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;728,94 грн заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування, що разом складає 15 543,08 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2023 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 31.10.2023 року суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно із ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви). Відповідач 21.12.2023 року подав письмовий відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позовна заява не відповідає в повному обсязі формі та змісту, що визначені у ЦПК України, а документи, що додаються Позивачем до позову, повинні бути оформлені згідно ЦПК України та положень Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно_розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ". Вказані вимоги повністю узгоджуються з таким завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, як розумність строків розгляду справи, а також з таким принципом як диспозитивність розгляду справи та іншими, передбаченими ЦПК України. Проте, всупереч наведеного, Позивачем не дотримано вимог ДСТУ та такі порушення вимог ДСТУ в тому числі також є підтвердженням подання безпідставного необґрунтованого та недоведеного позову, а тому за наслідками - слід відмовити у задоволенні позову, залишити позов без розгляду за недоведеності та необґрунтованістю, застосувати строк позовної давності та передати справу за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва, за місцем реєстрації відповідача. Представник відповідача подав відповідь на відзив в кому зазначив, що Позов було подано за місцезнаходженням Позивача згідно з ч. 8 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Щодо застосування строків позовної давності, позивач зазначив, що у Відповідача наявний обов`язок проводити оплату вартості спожитих комунальних послуг щомісяця, тому строк позовної давності починає перебіг з моменту несплати кожного окремого платежу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку ( ст. 264 ЦК України). Усвідомлена періодична оплата боргу Відповідачем, є підставою для переривання строку позовної давності. Так, відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви вбачається, що по о/р 1018498, зокрема, за листопад 2020 року було нараховано за послуги 239,31 грн (126,98 грн+112,33 грн), а сплачено у грудні 2020 року 478,62 грн, що перевищує суму нарахувань за листопад 2020 року, тобто Відповідачем було сплачено 239,31 грн за минулі місяці. Зазначене відповідає правовій позиції, раніше висловленій Верховним Судом у постанові від 22.01.2019 у справі № 437/2726/13-ц: «З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Відповідачі, сплативши частково заборгованість за житлово-комунальні послуги, перервали позовну давність». Водночас правила переривання позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі №668/8830/15-ц). Після переривання перебіг позовної давності починається заново, отже позовні вимоги про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги заявлені в межах строків позовної давності. Разом з тим, Відповідачем не враховано, що Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 згідно із яким: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Посилання Відповідача на те, що в Україні вже другий рік введений воєнний стан, є безпідставним, так як введення воєнного стану не звільняє споживачів житлово_комунальних послуг від оплати отриманих послуг. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (у подальшому перейменоване на ПрАТ «АК «Київводоканал») як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - Повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - Договір-1). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. [PERSON] отримує послуги з централізованого постачання холодної види та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору-1, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору-1 від відповідача не надходило. Також 01.11.2016 року Договір - 1, що укладений між Позивачем та Відповідачем, додатково був складений у письмовій формі. Відповідно до п. 1.1 Договору-1, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Згідно із п. 3.1 Договору-1, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач, в порушення умов Договорів та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 листопада 2019 року по 31 липня 2023 року житлово- комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 14 814,14 грн, яка підтверджується довідкою та розрахунком заборгованості. Отже, розмір заборгованості Відповідача за надані житлово-комунальні послуги складає: 14 814,14 грн заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 728,94 грн заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування, що разом складає 15 543,08 грн. Відповідно до п. 1.1 Договору-2, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Як визначено у п. 3.1 Договору-2, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України). Так, в зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, Відповідач зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3% річних у розмірі 389,99 грн та інфляційні втрати у розмірі 2 127,25 грн Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач є споживачем комунальних послуг. Згідно п. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як визначено у ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, що кореспондуються з п. п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року (далі - Правила), встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до п. 15 Договору-2 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Пунктом 7 Договору-2 визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово- комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як визначено у ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] одержує житлово-комунальні послуги, проте, за них не сплачує в установленому законом порядку. Так, за період часу з 01 листопада 2019 року по 31 липня 2023 року заборгованість відповідача становить 14 814,14 грн. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не надав суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження оплати житлово-комунальних послуг у визначеному чинним законодавством розмірі. За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» до [PERSON] щодо стягнення заборгованості з централізованого постачання холодної види та водовідведення є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання 3% річних у розмірі 389,99 грн. інфляційні втрати у розмірі 2 127,25 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Оскільки [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат є не обґрунтованими, виходячи з наступного. В умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України постановою від 5 березня 2022 року заборонив: - нараховувати та стягувати неустойку (штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річні, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; - припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним не погоджується. За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ «АК «Київводоканал» до [PERSON] щодо стягнення 3% річних у розмірі 389,99 грн. інфляційні втрати у розмірі 2 127,25 грн, задоволеню не підлягає. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 2 567,72 грн. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 567,72 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial