Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18.05.2007 р., мають малолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через зради чоловіка, постійні скандали та приниження з боку чоловіка, відмови чоловіка у фінансовому забезпеченні дітей, зневажливе, грубого ставлення чоловіка до дітей. Спільне господарство не ведеться, тому просила розірвати їх шлюб. Від відповідача надійшов 27.11.2023 р. відзив на позовну заяву, відповідно до якого він вимоги позивача не визнає повністю, зазначив, що він сильно кохає свою дружину і ніколи її не зраджував та жодного разу не застосовував до неї методів фізичного і психологічного впливу, мають трьох неповнолітніх дітей, яких відповідач кохає та переконаний, що розірвання шлюбу негативно вплине на їхній психологічний стан, навчання та соціалізацію, у дружини відсутні підстави для розірвання шлюбу, таких як алкоголізм і наркоманія чи проблеми з психічним здоров`ям, оскільки він не перебував на обліку у нарколога чи психіатра, вони ніколи не мешкали окремо тривалий час, на теперішній час відповідач перебуває на території Франції під тимчасовим захистом разом із матір`ю. яка має інвалідність першої А групи і потребує постійного стороннього догляду він не має можливості бути присутнім під час судового розгляду, разом з позивачкою мешкали разом однією сім`єю за однією адресою в Франції до 10.09.2023 року до моменту виїзду дружини з дітьми до України, під приводом оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон, на підставі зазначеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заяви та клопотання сторін. 08.11.2023 року від позивачка надійшла заява про уточнення позовних вимог. 17.11.2023 року надійшла заява про прискорення перерозподілу справи. 27.11.2023 року від відповідача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Інших заяв та клопотань по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.11.2023 р. відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що подана позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітніх дітей. Спільне життя не склалося, мешкають окремо. Подальша наявність шлюбу суперечить інтересам позивачки. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Відповідно до ст. ст. 105, 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою або заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, при вирішенні спору про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.114 СК України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішенням про його розірвання, чинності. Відповідно до ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, відсутність клопотання про надання строку для примирення, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємостосунки, тривалість розриву шлюбних відносин, сумісне не мешкання подружжя, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved