Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 30.10.2023 звернувся до суду з вказаним позовом. У позовній заяві вказано, що 03.04.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1182-8238. Позивач вказує, що кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор А2555, для підписання кредитного договору №1182-8238 від 03.04.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до умов кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 3400 грн., строк кредитування 300 днів; заявлений строк 10 днів; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00% в день. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 03.10.2023 утворилась заборгованість у розмірі 19550,00 грн., що складається з 3400 грн. - простроченої заборгованості за кредитом та 16150,00 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими відсотками. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1182-8238 від 03.04.2023 в розмірі 19550,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 3400 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 16150,00 грн. та стягнути судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 31.10.2023 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зміст якого загалом зводиться до такого. На думку представника відповідача, встановлення сторонами договору відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожний день прострочки, що в результаті становить 16150 грн., є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності. Представник вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Представник відповідача вказує, що за п. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми просточеного платежу. Також представник відповідача зазначає, що стороною позивач не доведено факту підписання відповідачем відповідного кредитного договору та факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування. За твердженням сторони відповідача, позивач може претендувати на сплату заборгованості за кредитом, з урахуванням внесених позивачем платежів 14.04.2023 та 25.04.2023 в загальній сумі 2006 грн., лише на 1394 грн. (3400 грн. 2006 грн.), без стягнення відсотків. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 03.04.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1182-8238, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2555. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https:// creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Згідно умов кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 3400 грн., строк кредитування 300 днів; заявлений строк 10 днів; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00% в день (а.с. 8-16, 18-22). З інформації за укладеним договором вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, яка, на думку позивача, становить 19550,00 грн., та складається з 3400 грн. - простроченої заборгованості за кредитом, 16150,00 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 24-25). У вимозі про усунення порушень умов договору позивачем було повідомлено відповідачу про необхідність усунення порушення умов кредитного договору № 1182-8238 від 03.04.2023 шляхом сплати заборгованості за процентами (а.с. 23, 28). Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону\~є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до норм статей 610, 612, 625, 629 ЦК\~України договір є обов`язковим до виконання, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст. 1050 ЦК України\~зазначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача, наведений позивачем, який узгоджується з іншими доказами у справі, не суперечить їм. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що встановлення сторонами договору відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожний день прострочки, що в результаті становить 16150 грн., є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, оскільки відповідач особисто погодила умови отримання кредитних коштів та розмір відсотків за користування кредитними коштами . Суд також не приймає до уваги пояснення представника відповідача, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, оскільки відсотки за користування кредитом нараховані позивачем в межах строку кредитування. На переконання суду не заслуговує на увагу і посилання представника відповідача на зміст ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» щодо того, що пеня за невиконання зобов`язання не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми просточеного платежу, оскільки позивачем не нараховувалася пеня за невиконання зобов`язання відповідачем. Представник відповідача зазначає, що стороною позивача не доведено факту підписання відповідачем відповідного кредитного договору та факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування, однак вказане спростовується доказами у справі, згідно яких відповідач підписала Договір про відкриття кредитної лінії, Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (а.с. 8-16) електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Інші доводи учасників справи, враховуючи предмет спору і встановлені фактичні обставини, не є істотними і такими, що потребують детальних відповідей, у розумінні сталої практики Європейського суд з прав людини щодо застосування пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 2147 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved