Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

03.05.2023 до суду надійшла дана позовна заява, яка була уточнена 16.05.2023. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказують, що [INFO] померла [PERSON] , яка є бабою [PERSON] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] , та його рідний брат - відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері [PERSON] , померлої [INFO] . [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після матері [PERSON] , померлої [INFO] , до нотаріальної контори не подав, оскільки з 02.03.2020 по 02.09.2020 проходив військову службу у Збройних силах України та весь цей час приймав участь у бойових діях на сході України, а також, у зв`язку з тим, що його брат - відповідач [PERSON] про смерть матері не сповістив, а при поданні заяви до нотаріальної контори ввів нотаріуса в оману вказавши, що він є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців, передбачених законом немає. Таким чином, позивачі вважають, що [PERSON] не мав об`єктивної можливості у встановлений законом строк подати заяву про прийняття спадщини після матері [PERSON] ,\~померлої [INFO] . [INFO] , виконуючи свій військовий обов`язок з захисту України [PERSON] загинув. Наприкінці березня 2023 року, під час телефонної розмови позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] , останній повідомив, що він прийняв спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] та є власником квартири в котрій проживає позивач [PERSON] , а тому, якщо він і далі хоче там жити, йому буде необхідно сплачувати відповідачу [PERSON] за оренду цього житла. Позивачі вказують,\~що [PERSON] \~та малолітня\~ [PERSON] ,\~згідно ст.1266\~ЦК України, є спадкоємцями за правом представлення після баби [PERSON] , померлої [INFO] . Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після баби [PERSON] , померлої [INFO] , постановою нотаріуса від 03.04.2023 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вони не є належним спадкоємцем після смерті баби, а їх батько в установлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим запропоновано звернутись до суду для вирішення цього питання. На підставі викладеного, позивачі просять суд визначити [PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , додатковий строк, достатній для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після баби [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачі в судове засідання не з`явились, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача адвокат Саліна М.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що відсутні підстави для визначення додаткового строку, достатнього для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки її син [PERSON] , мав більше двох років для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але своїм правом не скористався та позивачами пропущений строк позовної давності. Крім того, в позовній заяві невірно зазначено, що [PERSON] , [INFO] , та малолітня [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцями за правом представлення, в той час як вони є спадкоємцями п`ятої черги за законом, що є самостійною підставою для відмови в позові. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5), яка є бабою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 8). [INFO] [PERSON] помер (а.с.4). [PERSON] та малолітня [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст.1265 ЦК України, є спадкоємцями п`ятої черги за законом після баби [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] , у визначений законом шестимісячний строк, з заявою про прийняття спадщини звернувся лише син померлої відповідач [PERSON] (а.с.15), інший син [PERSON] з відповідною заявою до нотаріальної контори не звертався. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1270 ЦК України. Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як видно з довідки №4/6762 від 18.10.2023 [PERSON] проходив військову службу з 02.03.2020 по 02.09.2020, зокрема у складі діючої армії в період бойових дій ООС з 25.05.2020 по 02.08.2020 (а.с.64), тобто фактично не мав можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після матері [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до статті 63\~Закону «Про нотаріат»,\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити\~про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України\~при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Як видно із заяви про прийняття спадщини відповідача [PERSON] , він зазначив, що є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців, передбачених законом немає (а.с.15) із чого вбачається, що останній не повідомив свого брата [PERSON] про смерть матері та мав за мету приховати від нотаріуса факт наявності ще одного спадкоємця першої черги за законом. Також, суд враховує, що на момент відкриття спадщини після баби [PERSON] , померлої [INFO] , її онуки [PERSON] та [PERSON] були неповнолітніми та не мали змоги звернутись до нотаріальної контори з відповідною заяво про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що наведені позивачами причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для них щодо подання заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після баби [PERSON] , померлої [INFO] . Водночас, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо пропуску строку позовної давності та невірне зазначення норми матеріального права, що регулює спірні правовідносини, як самостійні підстави для відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Постановою нотаріуса від 03.04.2023 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після баби [PERSON] , померлої [INFO] . Таким чином, саме з дати прийняття нотаріусом постанови виникає спір та відраховується строк позовної давності. Позовна заява подана 03.05.2023, тобто в межах строку позовної давності. Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Аналіз наведеного свідчить про те, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Оскільки, повноваження органів влади є законодавчо визначеними, то суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює їх правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Дана правова позиція викладена в \~постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц. Тобто, належність позивачів до п`ятої черги спадкоємців, а не до спадкоємців за правом представлення не є підставою для відмови в задоволення позовних вимог при наявності об`єктивно встановленої причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved