Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить скасувати заборону на будинок [ADDRESS] , яка зареєстрована 15.05.2007 р. за №4955014 реєстратором: Звенигородська державна нотаріальна контора на підставі «повідомлення, 2,20.04.1971, Звенигородський райпромком», тип обтяження: заборона (архівний запис). В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті матері він звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, проте, в нотаріуса з`ясувалось, що на будинок матері, який ним отримано у спадок - будинок [ADDRESS] , накладено заборону відповідно до повідомлення №2 від 20.04.1971 р. Звенигородським райпромкомом, вказаний арешт зареєстрований Звенигородською нотаріальною конторою 15.05.2007 р. 14:37:52 за №4955014. Проте, йому не відомо про будь-які виконавчі провадження щодо його матері. Ним було направлено запити до Звенигородського відділу державної виконавчої служби та до Звенигородської державної нотаріальної контори. Отже, згідно встановленої інформації на даний час у Звенигородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби незавершених (відкритих) виконавчих проваджень відносно його будинку [ADDRESS] на виконання не перебуває. Відомості про обтяження нерухомого майна - будинку [ADDRESS] , наявне в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та рахується вказане обтяження з 15.05.2007 року по даний час. Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що відкритих виконавчих проваджень відносно будинку [ADDRESS] - немає, але наявність заборони на відчуження майна позбавляє його права розпорядження власним майном - будинком, на власний розсуд, обмежує його права як власника будинку. Відповідачу Звенигородському відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, однак, відповідач відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.10.2023 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.11.2023 року ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились. Від представників надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.08.2023 р., [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Реєстрація права власності [PERSON] на будинок по [ADDRESS] , підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав, номер витягу 344867687. Реєстрація в Спадковому реєстрі свідоцтва про право на спадщину, підтверджує реєстрацію свідоцтва про право на спадщину у реєстрі, де зазначено, що спадкоємцем [PERSON] є її син [PERSON] , номер витягу 73782189. Згідно відповіді відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 40673 від 29.09.2023 року вбачається, що відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 29.09.2023 року у відділі відсутні виконавчі провадження щодо звернення стягнення на житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідно до постанови від 05.10.2023 р. Звенигородської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій, чітко зазначено, що така організація як Звенигородський райпромком припинив своє існування, копія повідомлення №2 від 20.04.1971 знищене у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Як вбачається з Інформація з Державного реєстру, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, де зазначено дані щодо наявної заборони про обтяження нерухомого майна - будинку [ADDRESS] . Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. У зв`язку з тим, що встановити підставу накладення заборони неможливо, адже документи, за яким виникла підстава щодо зазначеної заборони відсутні, вказане обтяження підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 року №1429/20167 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Розподіл судових витрат між сторонами. Суд вирішує порядок розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, проте оскільки позивач не просив суд стягувати судовий збір з відповідача, останній слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved