Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Слобідська окружна прокуратура м.Харкова звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. 09.08.2022 о 10 год 00 хв [PERSON] та [PERSON] на Комсомольському озері в м.Харкові ловили рибу забороненим знаряддям лову, а саме сітками лісковими та спіймали 3 лини, 6 краснопірок, 1 окуня, загальною вагою 3 кг, чим порушили п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства України, ст. 38 Закону України ?Про охорону навколишнього природного середовища?, ст. 27 Закону України ?Про тваринний світ? та спричинили шкоду у загальному розмірі 17 340, 00 грн. Постановами Ленінського районного суду м.Полтави від 14.10.2022 у справі № 553/4202/22 та від 29.09.2022 у справі № 553/4008/22 [PERSON] та [PERSON] , відповідно, визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Оскільки допущені відповідачами порушення вимог природоохоронного законодавства призвели до зменшення водних живих ресурсів України, завдали державі шкоду, прокурор просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь державного бюджету за місцем завдання шкоди - Харківської міської ради. Крім того, просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. у рівних частинах. Ухвалою суду від 20.10.2023 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 08.11.2023 представником Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Харківській області подано заяву, у якій він просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням. Прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чиному відповідності до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Направлені за місцем реєстрації відповідачів судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.5 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. Відзив відповідачами не подано. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли у справі. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до Положення про Державне агентство розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 895, Державне агентство розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм має право самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Однак, уповноваженими органами державної влади до цього часу не вжито заходів щодо стягнення та відшкодування завданих відповідачами збитків, що у свою чергу ослаблює економічні основи держави. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу та є підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 29.09.2022 у справі № 553/4008/22, яка набрала законної сили 11.10.2022, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у тому, що він 09.08.2022 о 10 год 00 хв з гумового човна на Комсомольському озері в м.Харкові ловив рибу забороненим знаряддям лову, а саме сіткою лісковою та спіймав 3 лини, 6 краснопірок, 1 окуня, загальною вагою 3 кг, чим порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства України, та на нього на підставі ч.4 ст. 85 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь лову. Постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 14.10.2022 у справі № 553/4202/22, яка набрала законної сили 25.10.2022, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у тому, що він 09.08.2022 о 10 год 00 хв з гумового човна на Комсомольському озері в м.Харкові ловив рибу забороненим знаряддям лову, а саме сіткою лісковою та спіймав 3 лини, 6 краснопірок, 1 окуня, загальною вагою 3 кг, чим порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства України, та на нього на підставі ч.4 ст. 85 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. За положеннями статті 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Оскільки шкода у даному випадку заподіяна державі питання про її відшкодування підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Згідно зі ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Згідно з ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської діяльності та іншої діяльності, підлягає за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до п.6.2 Правил любительського і спортивного рибальства шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209. Відповідно до ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди до протоколів від 09.08.2022, складеним начальником управління Кошеленком В. , шкода заподіяна державі незаконним виловом вищевказаних водних біоресурсів складає 17 340 грн. Розмір шкоди визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об'єктів водного промислу» і є належним доказом на підтвердження розміру заподіяної шкоди у розмірі 17 340, 00 грн. Статтею 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього середовища, які створюються за місцем заподіяння шкоди. Крім того, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 69 Бюджетного Кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища підлягають зарахуванню до спецфондів Державного, обласних та місцевих бюджетів за місцем скоєння правопорушення. Оскільки місцем вчинення правопорушення є м. Харкова, що належить до територіальної громади Харківської міської ради, шкода підлягає стягненню в дохід державного бюджету цієї ради. Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Частина 1 статті 1166 ЦК України регламентує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (зі змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За змістом зазначеної норми закону спільною вважається шкода як неподільний результат неправомірних дій або бездіяльності двох і більше осіб. При цьому у заподіянні шкоди спільними діями має місце єдність дій заподіювачів, яка полягає у такому їх взаємозв`язку, при якому виключення хоча би однієї із цих дій із комплексу діянь співзаподіювачів не призводить до виникнення спільного шкідливого результату. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкоду завдано саме внаслідок спільних єдиних неправомірних дій відповідачів, факт заподіяння шкоди та сума шкоди повністю доводиться наданими доказами, а тому позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки солідарне стягнення судових витрат не передбачено законодавством, він покладається на відповідачів у рівних частинах.

Outcome: approved