Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач у жовтні 2022 звернулась до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до АТ«Полтаваобленерго» про захист прав споживача, зобов`язання поновлення електропостачання та укладення договору, визнання правочину недійсним, посилаючись на те, що вона є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вона 01.01.2019 направила заяву-приєднання відповідачу і з цього часу стала споживачем послуг з надання електричної енергії, своєчасно та повністю оплачуючи вартість наданих послуг. Проте 06.02.2021 відповідач безпідставно припинив енергопостачання до належного їй об`єкта. На її звернення до НКРЕКП останій вніс припис, яким зобов`язав АТ«Полтаваобленерго» врегулювати договірні відносини щодо розподілу електричної енергії на об`єкт за адресою: [PERSON] з [PERSON] як новим власником та надати протягом десяти робочих днів підписаний уповноваженою особою паспорт точки розподілу за кожною такою точкою за об`єктом споживача та паперову форму договору про наданння послуг з розподілу електричної енергії та відповідних додатків до нього. На виконання цього припису між сторонами 01.11.2021 за №23105389 укладений договір у паперовій формі, після підписання якого вона з`ясувала, що договір укладений з нею як з підприємцем. Оскільки вона використовує електричну енергію для побутових, а не комерційних потреб, тому договір у цій частині вважає нелегітимним як такий, що порушує її права як споживача електроенергії. Незважаючи на відсутність будь-яких порушень з її боку як споживача, 06 лютого 2021 року електропостачання до її об`єкта було припинене, яке не відновлене дотепер. Просила визнати недійсним правочин - договір споживача про розподіл електричної енергії від 01.11.2021 за №23105389 у редакції, незаконно нав`язаній відповідачем, де вказується, що фізична особа [PERSON] , що споживає електричну енергію на власному об`єкті нерухомості за адресою: [ADDRESS] , є непобутовим споживачем; зобов`язати відповідача укласти договір з [PERSON] про розподіл електричної енергії на даному об`єкті як із фізичною особою; зобов`язати Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» відновити незаконно припинене 6 лютого 2021 року електропостачання нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . У відзиві на позов від відповідач зазначив, що з 01.09.2019 споживач [PERSON] приєдналась до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом підписання заяви-приєднання, проте документи про право власності на спірний об`єкт нерухомості не надала. Згідно з чинним законодавством нежитлове приміщення не може бути об`єктом побутового споживача. Як вбачається зі змісту Договору споживача про розподіл електричної енергії від 01.11.2021 за №23105389, будь-які посилання на те, що що фізична особа [PERSON] , яка споживає електричну енергію на об`єкті нерухомості за адресою: [ADDRESS] , є непобутовим споживачем, відсутні. Також позивач не зазначила передбачених ст. 215 ЦК України підстав визнання правочину недійсним. 06.02.2021 працівниками АТ «Полтаваобленерго» проведено технічну перевірку засобу обліку електричної енергії на об`єкті споживача(нежитлове приміщення) за адресою: [ADDRESS] та виявлено порушення «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії»(далі - Правила), які зафіксовані акті про порушення №00002884 від 06.02.2021. Оскільки споживачем об`єкту не надано можливості працівникам АТ «Полтаваобленерго» усунути безоблікове приєднання до електричних мереж під час перевірки, тому у відповідності до п. 7.6 Правил оператором системи припинено розподіл електричної енергії в цілому на об`єкт споживача. Позивач 15.04.2021 звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до АТ «Полтаваобленерго», у якому просила скасувати рішення комісії електропередавальної організації, оформленого протоколом №00002884 від 17 березня 2021 року, про визнання обсягу недорахованої електричної енергії та її вартості; зобов`язати АТ «Полтаваобленерго» поновити електропостачання нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Рішенням суду від 09.11.2021 позов задоволено частково: зобов`язано АТ «Полтаваобленерго» поновити електропостачання нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Одночасно із судовим процесом тривала процедура позасудового врегулювання спору, під час якого між сторонами 01.11.2021 укладений письмовий Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за №23105389. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18.04.2022 провадження у справі за позовом [PERSON] до АТ «Полтаваобленерго» закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову, рішення суду першої інстанції скасовано. 25.06.2022 [PERSON] звернулася до АТ «Полтаваобленерго» із заявою про відновлення постачання електроенергії на спірний об`єкт; листом від 19.07.2022 за №04-36/13426 їй роз`яснені умови відновлення електропостачання та необхідність оплати технічних робіт та додано рахунок на оплату, проте позивач дотепер оплату не здійснила. Посилаючись на те, що факт незаконності відключення спірного об`єкта судом не встановлено, згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет з тих самих підстав не допускається, просила у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.12.2023 провадження у справі в частині визнання недійсним правочину - договору споживача про розподіл електричної енергії від 01.11.2021 за №23105389 у редакції, незаконно нав`язаній відповідачем, де вказується, що фізична особа [PERSON] , що споживає електричну енергію на власному об`єкті нерухомості за адресою: [ADDRESS] , є непобутовим споживачем; про зобов`язання відповідача укласти договір з [PERSON] про розподіл електричної енергії на даному об`єкті як із фізичною особою - закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову у цій частині. У судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Гуйван П.Д. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, надавши пояснення, що за змістом аналогічні тим, які викладені у позовній заяві. Представник відповідача Наливайко О.О. позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що згідно з договором купівлі - продажу від 26 вересня 2018 року [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] /а.с.13-14/. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається зі змісту статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач має право отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та вимогами до якості електричної енергії. Відповідно ч. 3 ст. 60 Закону України «Про ринок електричної енергії» відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", "Про захист економічної конкуренції", іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до пунктів 2, 4 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №312 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Оператор системи зобов`язаний укласти договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до Договору про розподіл, яка повертається споживачем на адресу ОСР та/або сплати за рахунком(квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з Договором про розподіл, та або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії. Відповідно до пункту 2.1.3 глави 2.1 розділу II Правил, ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу(передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності власника електроустановки є споживач. Порядок укладення договору споживача про надання послуг розподілу/передачі електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки передбачений положеннями глави 2.1 розділ ІІ Правил. Відповідно до наданих [PERSON] копій квитанцій від № 962 та від 10.01.2019 № 3760, остання оплатила| виконання робіт з перевірки правильності підключення схем обліку і опломбування лічильника згідно з договором №561 від 10/12/2018, та випробування ізоляції підвищеної напруги згідно з рахунком 90851547 від 28.12.2018(Т.1 а.с.17,17). Укладений договір-підряду, надані ОСР та оплачені [PERSON] вищезазначені послуги підтверджують факт її звернення до ОСР як нового власника об`єкта з метою приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Також неспростованим є факт оплати членом сім'ї позивача вартості спожитої електроенергії у період з 12.05.2020 по 23.01.2021 за спірним об`єктом. Отже, суд вважає, що [PERSON] фактично приєдналася до договору про розподіл електричної енергії та набула статусу споживача з 10.12.2018. Як зазначає позивач і ця обставина не заперечується відповідачем, 06.02.2021 розподіл електричної енергії на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , припинено. Умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу регламентований р. VII Правил. Відповідачем не доведено законності припинення постачання електричної енергії споживачу [PERSON] з 06.02.2021, оскільки судом встановлено, що саме вона станом на 06.02.2021 була споживачем за за адресою: [ADDRESS] . Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Суд вважає хибними твердження відповідача про необхідність застосування положень ч. 2 ст. 256 ЦПК України, оскільки правові підстави позову по цій справі та по справі за №552/1837/21 є різними, тому провадження у справі не може бути закрите згідно з п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, як не вбачається і підстав для відмови в задоволенні позову з цих підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved