Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати за нею, право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 2622084501:01:009:0253, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що за життя [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 0,25 га, кадастровий номер 2622084501:01:009:0253, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На даний час вона є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться на цій земельній ділянці. Посилаючись на ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, зазначає, що у зв`язку із набуттям нею права власності на домоволодіння, яке знаходиться на вказаній вище земельній ділянці, вона набуває права власності на дану земельну ділянку на тих самих умовах, на яких вона належала попереднім власникам. У підготовчому судовому засіданні представниця позивачки [PERSON] адвокатка Оленин О.Ф. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представниця відповідача Долинської міської ради Федор М.М. у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення. ІІ. Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 15.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. У підготовчому судовому засіданні представниця відповідача Долинської міської ради Федор М.М. позов визнала. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання представницею відповідача позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що представниця відповідача позовні вимоги визнала, визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання нею позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (розмір частки 1/1) належала земельна ділянка, площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2622084501:01:009:0253, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом (а.с. 13), спадкоємицею майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка позивачка [PERSON] , [INFO] . Спадщина складається з права власності на 8/9 часток житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно із договором купівлі продажу від 03.09.2021, посвідченого приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано Франківської області та зареєстрованого в реєстрі за №1594 (а.с. 14-17), [PERSON] купила в [PERSON] 1/9 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №273145608 (а.с. 18-19), позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить 1/9 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розміщений на земельній ділянці, що перебувала у власності померлих [PERSON] та [PERSON] . Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із набуттям позивачкою [PERSON] права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами) та правом позивачки на перехід права власності на земельну ділянку, на якій розміщене дане домогосподарство, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попередніх власників. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення представниці позивачки, беручи до уваги визнання позову представницею відповідача, дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачкою [PERSON] доведено належними та допустимими доказами, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 2622084501:01:009:0253. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень». Отже, враховуючи зміст позовних вимог, системний аналіз чинного законодавства, взявши до уваги те, що позивачка [PERSON] шляхом спадкування та купівлі частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами набула право власності на все вказане домогосподарство, яке розміщене на земельній ділянці, що перебувала у власності інших осіб, а тому до неї переходить право власності і на цю земельну ділянку на якій розміщений даний будинок, без зміни її цільового призначення. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Іншого способу захисту свого права, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивачки немає. На підставі викладеного, ст. 16, 331, 377, 392 ЦК України, ст. 13, 78, 81 ЦПК України, та

Outcome: approved