Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] ( в особі представника - адвоката Дубовик В.В.) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи вимоги тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою віж якого [INFO] народилася донька [PERSON] , а згодом 2010 та 2016 року ще двоє спільних дітей. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 06.11.2020 шлюб було розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 27.01.2021 року у справі №754/9022/20 було визначене місце проживання дітей з позивачем. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 19.07.2021 року з [PERSON] стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів, а рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2022 [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно усіх дітей. [INFO] старша донька [PERSON] досягла повноліття, при цьому вона є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету інформаційних технологій Державного торговельного економічного університету, на контрактній основі. Зважаючи на вік [PERSON] , суттєве збільшення її потреб, враховуючи той факт, що вона навчається за денною контрактною формою навчання вартістю понад 30 000,00 тис. грн. на рік і не отримує стипедію, а також з огляду на те, що позивач самостійно виховує та утримує трьох дітей, вважає за доцільне стягнути алімінти з відповідачки на утримання їх длоньки [PERSON] , до закінчення нею навчання, тобто до 2026 року включно. Ухвалою суду від 18.10.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про можливість слухати справу у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, відзив, або пояснення на позов не надавала. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06.11.2020 відповідно до рішення Деснянського районного суду м.Києва. Від даного шлюбу сторони мають троє спільних дітей: повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] - [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] , місце проживання яких визначено за позивачем відповідно до рішення Деснянського районного суду м.Києва від 27.01.2021 року. Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 19.07.2021 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2022 [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно усіх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом також встановлено, що [PERSON] [INFO] досягла повноліття, проте, є студенткою другого курсу, денної, контрактної форми навчання факультету інформаційних технологій Державного торговельного економічного університету з терміном закінчення навчання за навчальним планом - 30.06.2026, що підтверджується завіреною копією довідки №34/14 від 05.09.2023 та договору університету №909 д/6к-2022 від 13.09.2022, а також завіреною копією довідки від 07.09.2023 року видану [PERSON] , який виступає замовником на навчання [PERSON] за договором від 13.09.2022 №909д/6к_2022 про сплату за навчання. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У ч. 3 ст. 199 СК України вказано, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. За правилами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що донька відповідачки [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення. На підставі викладеного, та з урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання та на період її навчання у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн., починаючи з 17 жовтня 2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026 року. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, такий в дохід держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки по справі в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст.ст. 141, 180-182, 198-200 СК України,

Outcome: approved