Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

У липні 2023 року через систему «Електронний суд» до Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина», треті особи: генеральний директор Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» Комлікова Анастасія Вікторівна, Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [PERSON] працював в Концертно-театральному закладі культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» на різних посадах в період з 01.07.2020 по 23.05.2023. Останню посаду займав завідувача художньо-постановочної частини КТЗК УАФЕА «КАЛИНА». Наказом № 63-к від 23.05.2023 «Про звільнення [PERSON] » позивач звільнений за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Трудову книжку позивач отримав 06.06.2023. Припинення трудового договору (наказ № 63-к та підстави) вважає незаконним та безпідставним, а також наказ №19 від 23.05.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення [PERSON] », який зазначений, як підстава наказу №63-к від 23.05.2023, вважає таким, що було видано у порушення норм чинного законодавства. Вказує, що 23.05.2023 позивачу вручили для ознайомлення 7 актів про відсутність на робочому місці від: 17.05.2023 - 2 шт, 18.05.2023 - 2 шт, 22.05.2023 - 2 шт, 23.05.2023- 1 шт. [PERSON] вказує, що генеральний директор Комлікова А.В. 18.01.2023, тобто в перший день його роботи на посаді завідувача художньо-постановочної частини, повідомила графік його режиму роботи усним наказом, що зараз роботи в КТЗК УАФЕА «Калина» мало, а тому він буде працювати дистанційно і йому потрібно приходити на роботу не раніше тринадцятої години. Про час закінчення робочого часу та її тривалість вона не повідомляла. В подальшому, [PERSON] , не отримавши вказівок, доручень та розпоряджень, нового наказу про зміну графіку робочого часу, усного, або письмового попередження про відсторонення його від роботи 23.05.2023, не маючи можливості виконувати будь-які посадові обов`язки через відсутності робочого ноутбуку, маючи пригнічений стан, підвищений тиск, головні болі, стиснене дихання та покашлювання, знаходячись в стресовому стані Позивач о 17 годині 30 хвилин поїхав до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), щоб повідомити про зловживання владою, порушення норм та законів України, групового морального тиску зі сторони керівного та адміністративного складу КТЗК УАФЕА «Калина», приїхавши до якого приблизно о 18:00 охоронець повідомив, що робочий день закінчився, після чого відразу поїхав до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Солом`янського району м. Києва де хотів отримати медичну допомогу у зв`язку з ще більшим погіршенням самопочуття із-за отриманих сильних емоційних стресів, які позивач переживав на протязі останніх 5 місяців. Прибувши в медичний заклад о 18:45 працівники закладу повідомили, що робочий день закінчився. До сімейного лікаря [PERSON] потрапив по запису 24.05.2023 о 15:00, де йому виписали рецепт на заспокійливі ліки, надали направлення на аналізи крові та зробили висновок, що голова в позивача болить від підвищеного тиску, а тиск спричинив нервовий стрес, виписали лікарняний. Позивач повідомив генерального директора Комлікову А.В. 24.05.2023 о 16:11 повідомленням у месенджері «Signal» та директора-розпорядника Бабіч Г.Є. у месенджері «Viber», що створено медичний висновок про непрацездатність: XTHA-C749-H6E2-6XH3 з 24.05.2023 по 31.05.2023 включно. 31.05.2023 [PERSON] знову по запису був у сімейного лікаря, яка виміряла його тиск та створила медичний висновок про непрацездатність: ТВР4-К65М-Т48З-43ВВ з 31.05.2023 по 05.06.2023 включно. 30.05.2023 позивачем отримано експрес лист Вих. № 060/29-53/1 від 24.05.2023 з повідомленням про його звільнення 23.05.2023 згідно з наказом від 23.05.2023 №63-к, з яким позивача не ознайомлено та проханням отримати трудову книжку. [PERSON] зазначив, що про час закінчення його роботи та про її тривалість на робочому місці його не повідомляли, письмово з графіком робочого часу не ознайомлювали та він його не підписував, іншого наказу про зміну графіку робочого часу він не отримував. Позивач наголошував, що жодного зауваження до виконання його посадових обов`язків, жодного розпорядження, наказу чи доручення з початку його роботи на посаді завідувача художньо-постановочної частини він не отримував, жодного зауваження до графіку його роботи, з яким позивача не ознайомлювали та не надавали для підпису при прийняті на роботу, він не отримував до 23.05.2023. Після закриття листка непрацездатності, 06.06.2023 [PERSON] в приміщенні КТЗК УАФЕА «Калина» отримав трудову книжку. Позивач вказує, що жодного належного документу, що підтверджує скоєння з його боку проступку, а також законність внесення запису керівництвом надано не було, а також порушено порядок звільнення: не було здійснено повний розрахунок, не видано в день звільнення належним чином оформлену трудову книжку та засвідчену в установленому порядку копію наказу про звільнення. Не належним чином завірену копію наказу про звільнення було надіслано позивачу лише після письмової вимоги. Позивач ознайомившись з довідкою про проведення розрахунку про звільнення, вважає, що в порушення норм чинного законодавства, не нараховано заробітну плату за період з 01.05.2023 по 23.05.2023 р. На підставі вищевикладеного вважає законною вимогу про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі за період з 01.05.2023 по 23.05.2023 в розмірі 2188,70 грн. Враховуючи дійсні обставини справи, фізичний та моральний стан [PERSON] , його моральні страждання при моральному тиску на роботі та незаконному звільненні, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а також враховуючи, що він є публічною особою, що ще більше пригнічує та потребує від нього зусиль для організації життя, вважає, що законною та обґрунтованою є вимога про стягнення з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 126 000 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд: 1) скасувати наказ №19 «Про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення [PERSON] » від 23.05.2023; 2) скасувати наказ № 63-к від 23.05.2023 про звільнення [PERSON] з посади завідувача художньо- постановочної частини КТЗК УАФЕА «Калина»; 3) поновити [PERSON] на посаді завідувача художньопостановочної частини КТЗК УАФЕА «Калина»; 4) стягнути з Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 23.05.2023 по день поновлення на роботі; 7) стягнути з Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» на користь Калина заробітну плату за період з 17.05.2023 по 23.05.2023 в розмірі 2188,70 грн; 8) стягнути з Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» на користь Калина відшкодування моральної шкоди в розмірі 126 000,00 грн; 9) у випадку виявлення під час розгляду справи порушення закону, встановити причини та умови, що сприяли вчиненню порушення та постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов; 10) стягнути з Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» на користь Калина витрати на правову допомогу в розмірі 43 500,00 грн; Ухвалою суду від 13.07.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. 28.07.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в яких вказано, що вони вважають наказ генерального директора Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» від 23.05.2023 № 19 «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на [PERSON] » та наказ «Про звільнення [PERSON] » від 23.05.2023 - законними, оскільки зібраними доказами підтверджено відсутність позивача на роботі більше трьох годин в період робочого часу без поважних причин. При цьому додержано встановлену ст. 147 КЗпП України процедуру звільнення, у зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 01.08.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Вказано, що спірні накази є законними та такими, що відповідають чинним нормам КЗпП України. Також звернули увагу, що 18.01.2023 складено акти про відмову [PERSON] від ознайомлення з посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку. 09.08.2023 через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій, крім аналогічних тверджень, викладеним у позовній заяві, представник позивача вказав, що згідно завдань та обов`язків посадової інструкції завідувача художньо-постановочної частини [PERSON] не може виконувати свої посадові обов`язки знаходячись постійно за одним столом без ноутбука, який в нього без попередження забрали 02.05.2023. Отже, вказує, що його робоче місце як завідувача художньо-постановочної частини не може бути фіксованим, а є рухомим, до якого входять приміщення: КМАТОБ за адресою вул. Межигірська, буд. 2, м. Київ; Палацу культури «Більшовик» за адресою пр-т Перемоги, буд. 38, м. Київ; сцени при виступах ансамблю в м. Києві; сцени при виїздах ансамблю по Київській області; сцени при гастролях ансамблю по Україні; сцени при гастролях ансамблю за кордоном. У судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Д`яконова К.І. та представник третьої особи Сербул І.А. заперечували щодо позовних вимог, просили відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Третя особа генеральний директор Концертно-театрального закладу культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» Комлікова А.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про здійснення розгляду справи у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працював в Концертно-театральному закладі культури «Український академічний фольклорно-етнографічний ансамбль «Калина» на різних посадах в період з 01.07.2020 по 23.05.2023. Останню посаду займав завідувача художньо-постановочної частини КТЗК УАФЕА «Калина». Як вбачається з акту КТЗК УАФЕА «Калина» від 17.05.2023, достовірність якого підтвердили генеральний директор, керівник художній, головний адміністратор, головний бухгалтер та начальник інформаційного бюро, завідувач художньо-постановочною частиною [PERSON] був відсутній на робочому місці 17.05.2023 з 10:00 год. до 13:27 год. без попередження причин відсутності, будь-яких виправдних документів не надав, лікарняний не оформлював (т.2 а.с. 60). Згідно акту КТЗК УАФЕА «Калина» від 17.05.2023, достовірність якого підтвердили генеральний директор, керівник художній, головний адміністратор, головний бухгалтер та начальник інформаційного бюро, завідувач художньо-постановочною частиною [PERSON] був відсутній на робочому місці 17.05.2023 з 17:36 год. до 19:00 год. без попередження причин відсутності, будь-яких виправдних документів не надав, лікарняний не оформлював (т.2 а.с. 59). Також, актом КТЗК УАФЕА «Калина» від 18.05.2023, достовірність якого підтвердили генеральний директор, керівник художній, головний адміністратор, головний бухгалтер та начальник інформаційного бюро, встановлено, що завідувач художньо-постановочною частиною [PERSON] був відсутній на робочому місці 18.05.2023 з 10:00 год. до 14:11 год. без попередження причин відсутності, будь-яких виправдних документів не надав, лікарняний не оформлював (т.2 а.с. 62). Як вбачається з акту КТЗК УАФЕА «Калина» від 18.05.2023, достовірність якого підтвердили генеральний директор, керівник художній, головний адміністратор, головний бухгалтер та начальник інформаційного бюро, завідувач художньо-постановочною частиною [PERSON] був відсутній на робочому місці 18.05.2023 з 17:31 год. до 19:00 год. без попередження причин відсутності, будь-яких виправдних документів не надав, лікарняний не оформлював (т.2 а.с. 61). Відповідно до акту КТЗК УАФЕА «Калина» від 22.05.2023, достовірність якого підтвердили генеральний директор, керівник художній, головний адміністратор, головний бухгалтер та начальник інформаційного бюро, завідувач художньо-постановочною частиною [PERSON] був відсутній на робочому місці 22.05.2023 з 10:00 год. до 15:51 год. без попередження причин відсутності, будь-яких виправдних документів не надав, лікарняний не оформлював (т.2 а.с. 63). Згідно акту КТЗК УАФЕА «Калина» від 22.05.2023, достовірність якого підтвердили генеральний директор, керівник художній, головний адміністратор, головний бухгалтер та начальник інформаційного бюро, завідувач художньо-постановочною частиною [PERSON] був відсутній на робочому місці 22.05.2023 з 17:20 год. до 19:00 год. без попередження причин відсутності, будь-яких виправдних документів не надав, лікарняний не оформлював (т.2 а.с. 64). Актом КТЗК УАФЕА «Калина» від 23.05.2023, достовірність якого підтвердили генеральний директор, керівник художній, головний адміністратор, головний бухгалтер та начальник інформаційного бюро, встановлено, що завідувач художньо-постановочною частиною [PERSON] був відсутній на робочому місці 23.05.2023 з 10:00 год. до 13:32 год. без попередження причин відсутності, будь-яких виправдних документів не надав, лікарняний не оформлював (т.2 а.с. 65). Також, актом КТЗК УАФЕА «Калина» від 23.05.2023, достовірність якого підтвердили генеральний директор, керівник художній, головний адміністратор, головний бухгалтер та начальник інформаційного бюро, встановлено, що [PERSON] залишив робоче місце 23.05.2023 о 17:35 год. Наказом № 63-к від 23.05.2023 «Про звільнення [PERSON] » позивач звільнений за п. 4 ст. 40 КЗпП України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно статтею 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Частиною третьою статті 149 КЗпП України визначено, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Розглядаючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Прогул, під яким розуміється відсутність на робочому місці без поважних причин більше трьох годин протягом робочого дня, за своєю правовою природою є порушенням трудової дисципліни (дисциплінарним проступком), тобто невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Згідно пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України роботодавець може обрати стягнення у вигляді звільнення як за скоєння одного прогулу, так і у разі, коли прогули мають тривалий характер. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника. Обов`язок доведення вини працівника у порушенні трудової дисципліни на підприємстві покладено на роботодавця. Крім встановлення факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є з`ясування поважності причин його відсутності. Законодавством не визначено перелік обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, а тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 947/6744/21 (провадження № 61-8268св22) визначено, що робоче місце працівника - це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв`язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників. Трудова діяльність працівника може здійснюватися (а відповідно його робоче місце може знаходиться) безпосередньо на підприємстві (фіксоване робоче місце) або в межах іншого територіального простору, який використовує працівник для виконання трудових обов`язків. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, поміщенням до медвитверезника, самовільним використанням без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишенням роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального навчального закладу). Таким чином, у пункті 4 статті 40 КЗпП України встановлено право роботодавця застосувати до працівника стягнення у вигляді звільнення як за скоєння одного прогулу, так і в разі, коли прогули мають тривалий характер. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причин такої відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2021 року у справі № 308/12855/19 (провадження № 61-3130св21). Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати всі надані сторонами докази. Такий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 459/2618/17 (провадження № 61-47902св18). Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не існує, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин. Отже, для встановлення допущення працівником прогулу необхідним є належне фіксування самого факту відсутності працівника на роботі та з`ясування поважності причини такої відсутності. Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, не залежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 89 ЦПК України). Незаконність свого звільнення [PERSON] пов`язує з тим, що ним виконувалися трудові функції за межами приміщення роботодавця. У свої письмових пояснення від 23.05.2023, наданих генеральному директору КТЗК УАФЕА «Калина» Комліковій А.В., крім зазначення порушень норм КЗпП України під час прийняття його на роботу 18.01.2023, обґрунтовуючи поважність причин відсутності на робочому місці вказує на те, що нею усним наказом був визначений робочий час позивача з тринадцятої години, який він виконував. Суд зазначає, що процедура прийняття [PERSON] 18.01.2023 на посаду завідувача художньо-постановочної частини КТЗК УАФЕА «Калина» не є предметом розгляду у даній справі. Як вбачається з правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КТЗК УАФЕА «Калина» (т. 2 а.с. 30-38) для керівних працівників та працівників, які не задіяні у концертно-гастрольних заходах ансамблю встановлено початок робочого дня о 10:00, обідня перерва з 14:00 до 15:00, закінчення робочого дня о 19:00 (т. 2 а.с. 36). 18.01.2023 директором-розпорядником, головним адміністратором та генеральним директором КТЗК УАФЕА «Калина» складено акт про те, що 18.01.2023 [PERSON] відмовився на своєму робочому місці від ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку та їх підписанням, повідомивши, що він ознайомиться з ними ретельно та підпис про це надасть пізніше (т. 2 а.с. 56). Відповідно до статті 21 КЗпП України на працівника покладається обов`язок виконувати роботу, визначену угодою між ним і власником. Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, в тому числі покладених на нього трудовим договором. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. До позовної заяви та під час розгляду справи [PERSON] не долучено належних та допустимих доказів виконання 17.05.2023 з 10:00 год. до 13:27 год., з 17:36 год. до 19:00 год., 18.05.2023 з 10:00 год. до 14:11 год., з 17:31 год. до 19:00 год., 22.05.2023 з 10:00 год. до 15:51 год., з 17:20 год. до 19:00 год., 23.05.2023 з 10:00 год. до 13:32 год. та з 17:35 год. обов`язків завідувача художньо-постановочної частини КТЗК УАФЕА «Калина» поза межами приміщення роботодавця. Представником позивача на підтвердження позовних вимог та спростування позиції відповідача долучено до матеріалів справи відео та аудіо записи, скріншоти викликів з телефону позивача, які не можуть бути належними й допустимими доказами у справі в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, оскільки суд позбавлений можливості з їх змісту встановити дійсні обставини справи, перевірити їх належність та відношення до даного спору. Будь-яких інших належних й допустимих доказів до матеріалів справи та під час судового розгляду стороною позивача долучено не було. Судом також встановлено, що [PERSON] не заперечував свою відсутність на робочому місці 17.05.2023 з 10:00 год. до 13:27 год., з 17:36 год. до 19:00 год., 18.05.2023 з 10:00 год. до 14:11 год., з 17:31 год. до 19:00 год., 22.05.2023 з 10:00 год. до 15:51 год., з 17:20 год. до 19:00 год., 23.05.2023 з 10:00 год. до 13:32 год. та з 17:35 год. Обставини про те, що 17.05.2023, 18.05.2023, 22.05.2023 та 23.05.2023 були робочими днями позивач не заперечує. Отже, матеріали справи не спростовують вчинення [PERSON] прогулу, а фактично зводяться до відсутності узгодженого графіку його роботи та ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві. Додатково позивач посилається на те, що йому усним наказом генерального директора встановлено гнучкий режим робочого часу. Суд не може прийняти до уваги дані твердження сторони позивача, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами. Щодо дотримання КТЗК УАФЕА «Калина» вимог КЗпП України під час звільнення [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Згідно з пунктом 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 (далі - Інструкція) якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Як вказує [PERSON] у позовній заяві, у день видачі наказу про його звільнення, а саме 23.05.2023 з 17:30 год. він був відсутній на роботі у зв`язку з поганим самопочуттям. На письмову заяву позивача від 06.06.2023 КТЗК УАФЕА «Калина» надало йому копії наказів про звільнення з посади та про прийняття на посаду, а також довідку про заробітну плату, з якої, зокрема, вбачається, що у день звільнення йому виплачена компенсація за невикористану відпустку, заборгованість із заробітної плати відсутня. Разом з цим, під час його прибуття до КТЗК УАФЕА «Калина» 06.06.2023 видано трудову книжку. Згідно з пунктом 2 статті 9 Конвенції Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04.02.1994 № 3933-XII, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 Конвенції, лежить на роботодавцеві, який у даній справі довів дотримання ним вимог КЗпП України при звільненні позивача за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України. Отже, встановивши факт відсутності [PERSON] 17.05.2023, 18.05.2023, 22.05.2023 та 23.05.2023 на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, доказів виконання ним своїх посадових обов`язків поза межами робочого місця позивач не надав, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем при звільненні позивача за пунктом 4 статті 40 КЗпП України норм трудового законодавства України, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed