Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет", заінтересовані особи: Київський державний нотаріальний архів, Першотравенський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2074 від 16 липня 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ "Фінпром Маркет" заборгованості за кредитним договором в розмірі 31491,35 грн, що здійснюється державним виконавцем Першотравенського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні №66125556. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Представник відповідача у справі ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог, згідно якої прохав суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 537 грн та 268,20 грн у разі забезпечення позову. Треті особи у справі Київський державний нотаріальний архів, Першотравенський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича, з заявою на вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача, на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором №830/4249BCL1A від 27.09.2013 року. 16.07.2020 року приватний нотаріус вчинив виконавчий напис №2074. З копії виконавчого напису нотаріуса №2074 від 16 липня 2020 року вбачається, що позивач є боржником за кредитним договором №830/4249BCL1A від 27.09.2013 року, який укладено з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу №20140730-Г від 30.07.2013 року є ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу №1706/01 від 17.06.2015 року є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу №20/ФК від 09.07.2020 року є ТОВ «Фінпром Маркет». Загальна сума заборгованості за період з 29.07.2014 року по 16.07.2020 року становить 31491,35 грн. В подальшому ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до Першотравенського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з заявою про примусове виконання виконавчого напису №2074. 20.07.2021 року державний виконавець відкрив виконавче провадження №66125556 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №2074. При цьому під час відкриття провадження державним виконавцем очевидно помилково зазначено дату вчинення виконавчого напису 16.07.2021 року, при тому як напис №2074 вчинено 16.07.2020 року. 31.10.2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою №662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вчиняючи 16 липня 2020 року виконавчий напис, приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17, а також подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису порушено порядок його вчинення, а тому позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат зі сплати судового збору слід здійснити відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України. Так, ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином 50% сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а інші 50% стягнути з відповідача.

Outcome: approved