Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

20.11.2023 представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями згідно технічного паспорту, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що\~після смерті матері позивача [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу та [PERSON] , але оформити спадкові права в нотаріальному порядку не можливо, оскільки житловий будинок відноситься до колгоспного типу двору, головою та єдиним членом якого була померла, за життя не переоформила з колгоспного типу на робочий тип двору. Після виконання вимог\~ст.187 ЦПК України\~на підставі ухвали суду від 20.11.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог\~ст.274 ЦПК України\~судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього\~Кодексу. В підготовче судове засідання представник позивачки надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.1\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов, суд враховуючи положення ч.3\~ст.200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Литвинівським сільським ЗАГС Валківського району Харківської області, актовий запис №98 від 18.07.1931. 20.02.1987 позивачка уклала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Ленінським відділом ЗАГС м. Харкова, актовий запис №89. На підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 17.01.1992 виконавчим комітетом Черемушнянської сільської ради, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] відноситься до колгоспного типу двору, головою та єдиним членом якого була [PERSON] , про що свідчать дані погосподарської книги за 1991-1995 р.р. 07.10.2003 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Черемушнянської сільської ради Валківського району Харківської області, зареєстрований в реєстрі за №105, яким заповіла все своє майно позивачці та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 18.04.2023 Валківським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ, актовий запис №28. Зі змісту інформації Валківської ДНК Харківської області №1183/01-16 від 30.09.2023, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не відкривалась. Будь-які заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї станом на 30.09.2023 до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця станом на 30.09.2023 не видавались. Спадкодавець на день смерті у зареєстрованому шлюбі не перебувала, її чоловік [PERSON] помер [INFO] . Син спадкодавця [PERSON] (спадкоємець за заповітом) помер [INFO] , на час відкриття спадщини не проживав спільно з матір`ю. На день смерті [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємцем І черги за законом згідно ст.529 ЦК (ст.1261 ЦК України) та Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, а також спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої матері [PERSON] . Спадщину позивачка фактично прийняла, оскільки мала правовстановлюючий документ на нерухоме майно спадкодавця (свідоцтво про право особистої власності на будинок). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який належить до колгоспного типу двору та за життя власника [PERSON] не був переоформлений на робочий тип двору і відповідно не був належним чином зареєстрований згідно законодавства, що діяло до 01.01.2013, та не був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після 01.01.2013, в зв`язку з чим оформити спадкові права на житловий будинок в нотаріальному порядку неможливо, тому позивачці роз`яснено право звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). За змістом ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст.1299 ЦК України передбачено обов`язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Правовідносини щодо майна колгоспного двору регулювалися ст.ст.120-126 ЦК Української PCP, які втратили чинність на підставі ЗУ №3718-12 від 16.12.1993. Внесені зміни до чинного на той час законодавства не передбачали правонаступництва прав та обов`язків щодо майна колгоспного двору іншими суб`єктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою. Згідно із ст.318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені у ст.2 ЦК України. Ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, тобто право власності на збудоване до набрання чинності зазначеним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, і не виникає виключно у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом. За положеннями ст.120,123 ЦК (в ред. від 18.07.1963), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках (ст.554 ЦК в редакції, що діяла на час цивільних відносин). Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом на частину спадкового майна та спадкоємцем І черги за законом згідно ст. 554,529 ЦК (ст.1261 ЦК України) та Прикінцевих і перехідних положень ЦК України на іншу частину спадкового майна, що залишилась після смерті матері. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки докази свідчать про право власності померлої [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що незаконність набуття права власності померлою судом не встановлено, позивачка є спадкоємицею за заповітом та спадкоємцем І черги за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved