Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

12.10.2023 позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Ярославська О.М. звернувся до Первмайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" далі по тексту АТ «ПУМБ», в якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти у сумі 14 894 грн 50 коп. - основної заборгованості, 2980 грн 12 коп. - проценти за користування чужими коштами, судові витрати і витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що 11.11.2022 року Подільським районним судом м.Києва було розглянуто позов [PERSON] до Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банку" ро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Подільського районного суду м.Києва вказаний позов було задоволено повністю яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 1365 від 19.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ "ПУМБ" заборгованості в розмірі 20636, 60 грн. Однак, за виконавчим провадженням № 64634739 з приводу стягненя з [PERSON] коштів за виконавчим написом № 1365 від 19.01.2021 року було стягнуто на користь АТ "ПУМБ" кошти в сумі 14 894, 50 грн. Вказане підтвчерджується довідкою № 6836 від 25.09.2023 року, що надана приватним виконавцем Юхименко Ольгою Леонідівною. Таким чином, грошові кошти у сумі 14 894, 50 грн підлягають поверненню позивачу, як такі, що безпідставно стягнуті. Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.10.2023 року справу № 484/5616/2321 прийнято до провадження та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. 15.11.223 справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Ярославської О,М. надійшло клопотання про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують повінстю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. за № 6836 від 25.09.2023, на примусовому виконанню перебуває виконавче провадження ВП № 64634739 з примусового виконання виконавчого напису № 1365 від 19.01.2021. У рамках вказаного виконавчого провадження стягнуто грошові кошти у розмірі 16643, 39 грн з [PERSON] з яких 14 894.50 грн на користь АТ «ПУМБ». Рішенням Подільского районного суду м.Києва від 11.11.2022 виконавчий напис № 1365 від 19.01.2021 про стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 20636,6 грн на користь АТ "ПУМБ" визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, Кодекс) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Згідно з матеріалами справи, суд відмічає, що правовою підставою для набуття ПАТ «ПУМБ» грошових коштів у спірному розмірі став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак відпадала правова підстава для отримання таких коштів, відповідні грошові кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України, а позовні вимоги необхідно задовольнити. З урахуванням наведеного, суд вважає задовольнити заявлені позивачем вимоги та стягнути на його користь з відповідача грошові кошти у розмірі 14894, 50 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення процентів суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст. 1214 ЦК Украхни у разі безпідставного одержавнння чи збережання грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше е встановлено договором між фізичними особам. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержавння від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержавння процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, з урахуванням вказаного АТ "ПУМБ" повинно сплатити позивачу проценти на рівні облікової ставки Національного банку України 2022-2023 рік за користування чужими грошовими коштами, розмір яких складає за період з 12.12.2022 по 10.10.2023 - 2980,12 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 1073,60 грн.. Вивчивши наданий акт здачі-прийняття за договором № 18-09/23 від 18.09.2023 загальна вартість послуг наданих адвокатом Ярославською О.М. позивачу склала 3000 грн. та керучись ч.3 ст. 137 ЦПК України, суд дійшов висновку, що клопотання позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу є доведеними та обґрунтованими і підлягає задоволенню.

Outcome: approved