Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 39706 грн., правничу допомогу у розмірі 8000 грн., судові витрати у розмірі 1073,60 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 3346 грн. Свої вимоги мотивує тим, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 2001 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 січня 2023 року, спадкова справа №9/2022, зареєстровано в реєстрі за №71 [PERSON] (далі - Позивачка) є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивачці 3 серпня 2023 року стало відомо про залиття квартири за адресою: [ADDRESS] . Наступного дня остання звернулася до директора КП «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради з проханням провести обстеження квартири та скласти відповідний акт. Листом за вих. №01-13/226 від 01.09.2023 року було надано відповідь та складений акт про залиття від 21.08.2023 року. Відповідно до якого повідомлено, що проведені роботи з чищення зливової каналізації від засмічення та встановлення захисної решітки від засмічення листям та іншим сміттям на водоприймальну воронку для збору зливових вод на покрівлі будинку, встановлена ревізія та третьому поверсі. Працівники КП «Сумижилкомсервіс» СМР очистили покрівлю, виконали. роботи з ремонту місць примикань рубероїдом покрівлі до цегляної стіни, відновили ізоляцію водоприймальної воронки на технічному поверсі будинку. Згідно з акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодно водопостачання) вказано, що залиття квартири сталося у зв`язку з засміченням зливної каналізації. Виконані вищевказані роботи. Оскільки, відповіді не було, то 17 серпня 2023 року знов звернулася з заявою до Відповідача. За вих. № 01-13/255 від 18 вересня 2023 року надано відповідь, що згідно п.6, розділ І Договору, Кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, Розрахунку ціни послуги з управління багатоквартирним будинком, відшкодування матеріальних збитків співвласникам будинка за адресою: [ADDRESS] не передбачено. Тобто Управитель не має правових підстав щодо відшкодування матеріальних збитків. За заявою [PERSON] було складено висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 15 серпня 2023 року (свідоцтво №430), де поставлено питання про величину матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття приміщень квартири [ADDRESS] . Згідно висновку величина матеріального збитку вищевказаної квартири станом на серпень 2023 року складає: 39706 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот шість гривень). Ухвалою суду від 17.10.2023 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та обов`язки сторін, а відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до положень статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 19.01.2001, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.01.2023, Свідоцтвом про право на спадщину за законом. Згідно Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 21.08.2023, підписаного директором КП «Сумижилкомсервіс» СМР, вбачається, що залиття квартири за адресою [ADDRESS] , сталося у зв`язку з засміченням зливної каналізації. КП «Сумижилкомсервіс» СМР повідомило [PERSON] за вих. № 01-13/255 від 18 вересня 2023 року, що згідно п.6, розділ І Договору, Кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, Розрахунку ціни послуги з управління багатоквартирним будинком, відшкодування матеріальних збитків співвласникам будинка за адресою: [ADDRESS] не передбачено. Тобто Управитель не має правових підстав щодо відшкодування матеріальних збитків. Згідно Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №1725 від 15.08.2023, проведеного судовим експертом Андрєєвим Л.Г., величина матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття приміщень квартири [ADDRESS] , за станом на серпень 2023 року складає 39706 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири, та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Отже, зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди та її розмір. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. У той же час, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно- правова відповідальність не настає. Пунктами 5 та 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком - це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно із ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутріїіїньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності її вини в завданні шкоди позивачу. Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 39706 грн., витрати з оплати послуг експерта з проведення будівельно-технічного дослідження в розмірі 3346 грн. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України). З урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, суд дійшов висновку, складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ,що позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи 8000 грн.

Outcome: approved