Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Баришівського районного суду від 23 вересня 2020 року. В будинку значаться зареєстрованими [PERSON] , [INFO] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , але не проживають протягом тривалого часу. Реєстрація відповідачів завдає їй ускладнення щодо вільного розпорядження своїм майном, додаткових витрат на сплату комунальних платежів та отримання субсидії. У зв`язку з цими обставинами просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача адвокат Куценко Н. В. підтримала позовні вимоги і пояснила, що [PERSON] отримала житловий будинок в спадщину після смерті свого батька. За життя той зареєстрував в будинку свою дружину та її родичів, які відразу після смерті батька у 2006 року виїхали з будинку, але з реєстрації не знялися. Речей своїх в приміщенні не тримають, грошових коштів на його утримання не надають, інтересу до будинку не проявляють, борги по сплаті комунальних послуг вона сплатила сама, тому просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Відповідачі повторно до суду не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, тому суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. Представник 3- ї особи- Служби у справах дітей виконавчого комітету Баришівської селищної ради М. Павленко до суду не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та діяти у найращих інтересах дітей. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Як вбачається з копії рішення Баришівського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року власником житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Право власності позивача на вказаний будинок зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить копія Витягу з індексним номером 279119791. Згідно актів обстеження матеріально побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, складених провідним спеціалістом відділу соціального захисту населення та підписаних старостою с. Волошинівка від 23. 01. 2020 р., 27. 02. 2020 р., 23. 06. 2020 р., 28. 7. 2020 р., 31. 05. 2021 р., 09. 06. 2021 р., 28. 07. 2022 р., 30. 09. 2022 р., 25. 10. 2022 р., 30. 01, 2023 р., 02.02.2023 р., 01. 03. 2023 року [PERSON] , [INFO] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] не проживають з 2006 року. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм будинком. За правилами ч. 2\~ст. 405 ЦК України \~член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Позивачка стверджує, що у неї з відповідачами відсутня будь -\~яка домовленість щодо строків не проживання останніх у будинку, та вказує, що відповідачі були членами сім`ї її померлого батька, і після його смерті покинули будинок. Відповідачі обставини, викладені у позовній заяві, не спростували. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відсутність відповідачів у житловому приміщенні більше року підтверджено в судовому засіданні належними доказами, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved