Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить: 1) зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 2) зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивований тим, що на підставі виконавчого листа, виданого 03.12.2009р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, з позивача на користь відповідача [PERSON] стягуються кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2009р. і до його повноліття. Крім того, на підставі судового наказу від 10.02.2023р., виданого Новгородківським районним судом Кіровоградської області, з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 16.01.2023р. та до досягнення донькою повноліття. Загальний розмір аліментів, який стягується з позивача на користь відповідачів становить частину від всіх його заробітків (доходів) та ставить його у скрутне матеріальне становище, іншого джерела доходів, окрім заробітної плати, він не має. Ухвалою суду від 22.06.2023р. відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с.22). У відзиві від 14.07.2023р., який надійшов до суду 17.07.2023р., відповідач [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути у її відсутність. Відзив мотивований тим, що при розгляду позову, заявленого із зазначених підстав, застосуванню підлягають не тільки норми ст.192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182-184 СК України). Визначаючи розмір аліментів, суд зобов`язаний врахувати усі обставини, зазначені у ч.1 ст.182 СК України. При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясувати чи змінився матеріальний стан платника аліментів, його здоров`я і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Відповідач вважає, що сплата позивачем аліментів на двох дітей у розмірі частини не є підставою для зменшення даного розміру, так як позивач не надав доказів, що у зв`язку зі стягненням аліментів у зазначеному розмірі погіршився його матеріальний стан (а.с.28-30). Ухвалою суду від 16.08.2023р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів (а.с.40). Ухвалою суду від 21.09.2023р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.44). 30.10.2023р. до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій вона зазначає, що позов не визнає, судові засідання просить проводити без її участі (а.с.53). Ухвалою суду від 07.11.2023р. дану позовну заяву залишено без руху (а.с.59-60). Ухвалою суду від 14.11.2023р. продовжено розгляд справи (а.с.64). В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В заяві від 16.08.2023р. позивач просить суд розгляд справи провести без його участі, позов підтримує та наполягає на його задоволенні (а.с.38). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду надала вищевказану заяву (а.с.53). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду надала вищевказаний відзив (а.с.28). Крім того, в заяві від 30.08.2023р., яка надійшла до суду 25.09.2023р., відповідач [PERSON] просить судові засідання проводити без її участі, позов не визнає (а.с.45). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03.12.2009р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчий лист по справі №2-2892/2009р., згідно якого з позивача на користь [PERSON] стягнуто кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2009р. і до його повноліття (а.с.14-15). 09.06.2010р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , і після реєстрації розірвання шлюбу колишній дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 25.01.2013р. Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.30). 01.10.2011р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] , що згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 01.10.2011р. Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.10). [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 14.08.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новгородківського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.9). 10.02.2023р. Новгородківським районним судом Кіровоградської області видано судовий наказ, згідно якого з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 16.01.2023р. та до досягнення донькою повноліття (а.с.8). 21.02.2023р. старшим державним виконавцем Новгородківського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу від 10.02.2023р., виданого Новгородківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] (а.с.16). Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.03.2023р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 01.10.2011р. Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області. [PERSON] залишено прізвище набуте у шлюбі [PERSON] (а.с.11-13). Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року(далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 \~ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно статті 8\~Закону України\~''Про охорону\~дитинства'' кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст.80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положеннями ч.1 ст.89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивач як на єдину підставу для зменшення розміру аліментів посилається на те, що загальний розмір аліментів, який стягується з нього на користь відповідачів, ставить його в скрутне матеріальне становище, іншого доходу окрім заробітної плати не має і аліменти в розмірі частини його доходу є непосильними. Однак, позивач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що його матеріальний стан після стягнення аліментів на двох дітей погіршився, що могло бути підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів згідно вимог ст.192 СК України. Суд відзначає, що\~розмір аліментів, що стягується на кожну дитину, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення кожної дитини та суперечитиме їх інтересам. Крім того, зміна сімейного стану позивача також не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21). Враховуючи зазначене, суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б дали суду можливість встановити в дійсності значне погіршення матеріального стану позивача, або інших доказів для можливості застосування норм\~ст.192 СК України. Тому, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір\~покладається\~на\~сторони пропорційно\~розміру\~задоволених\~позовних вимог. Зважаючи на\~те,\~що позовні\~вимоги задоволенню\~не підлягають,\~то судові\~витрати,\~які складаються\~з судового\~ збору в\~ розмірі 2147,20 \~грн.\~необхідно покласти\~на позивача.

Outcome: dismissed