Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до КП Слов`янської міської ради «Благоустрій», за участю третьої особи [PERSON] , про визнання договору недійсним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 червня 2023 року від її імені з відповідачем було укладено письмово цивільно-правовий договір №171 з надання послуг з благоустрою. 03 липня 2023 року також від її імені з відповідачем був укладений цивільно-правовий договір №182 з надання послуг з благоустрою. Про існування цих договорів позивач дізналась, коли на її рахунок надійшли гроші в сумі 11\~050,00 грн. та 6\~215,00 грн. Позивач зазначає, що з 22 серпня 2022 року вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Ніяких цивільно-правових договорів про надання послуг з відповідачем вона не укладала, ніяких документів не підписувала, з відповідачем не мала ніяких угод про укладення договору з благоустрою. Як їй стало відомо, бабуся її чоловіка скористалась її паспортом та від її імені підписала ці договори. Фактично вона і виконувала роботи з благоустрою, які були визначені договорами. В зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати недійсними цивільно-правові договори з надання послуг №171 від 01 червня 2023 року та №182 від 03 липня 2023 року. Позивач [PERSON] , та представник позивача, адвокат Керанчук В.Б., який діє на підставі Ордеру серія ДН №161976 від 08 жовтня 2023 року, до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача, КП Слов`янської міської ради «Благоустрій», до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа, [PERSON] , до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до КП Слов`янської міської ради «Благоустрій», за участю третьої особи [PERSON] , про визнання договору недійсним, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено, що 01 червня 2023 року між КП Слов`янської міської ради «Благоустрій» (Замовник) та [PERSON] (Виконавець) було укладено письмовий цивільно-правовий договір №171 з надання послуг. 03 липня 2023 року також між КП Слов`янської міської ради «Благоустрій» та [PERSON] був укладений цивільно-правовий договір №182 з надання послуг. За вказаними договорами замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати якісно та вчасно послуги з благоустрою. Цивільно-правовий договір №171 з надання послуг від 01 червня 2023 року містить підписи сторін, проте, позивач стверджує, що жодних договорів з відповідачем не укладала та не підписувала. Жодних клопотань, відзивів, письмових пояснень інші учасники справи не заявляли. Доказів того, що [PERSON] надала повноваження іншій особі на підписання від її імені оспорюваних договорів відповідач суду не надав. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно з частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договір являється правочином і на договір поширюється презумпція правомірності правочину, встановлена ст. 204 ЦК України, яка може бути оспорена в судовому порядку. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно приписами ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Письмова форма договору є виявом волі сторін на укладення договору та підтвердженням досягнутої домовленості щодо його умов. Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, визначених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини першої статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оскільки непідписання позивачем спірних договорів та не надання повноважень на їх укладення й підписання іншій особі свідчить про відсутність у останньої волевиявлення на укладення цих договорів, а самі договори за таких обставин, виходячи з положень передбачених ч.1 ст.215 ЦК України, підлягають визнанню недійсними у зв`язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої ч. 3 ст. 203 цього Кодексу. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання недійсними цивільно-правових договорів з надання послуг №171 від 01 червня 2023 року та №182 від 03 липня 2023 року. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про визнання договорів недійсними. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1\~073,60 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті нею судового збору у розмірі 1\~073,60 грн. На підставі викладеного,\~\~

Outcome: approved