Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій органу державної влади, які звинувачували його у тому що згідно протоколу від 14.10.2022 року серії ААБ № 229730, 14.10.2022 року о 22 год. 50 хв. позивач [PERSON] в [ADDRESS] керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. [NUMBER] , в стані наркотичного сп"яніння. Огляд проводився у медичному закладі, де зафіксовано на висновку № 34 від 14.10.2022 р. даний водій знаходиться у стані наркотичного сп"яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, чим порушив п.2.9а ПДР. Відповідно до протоколу від 27.10.2022 року серії ААБ № 028519, 27.10.2022 року о 13 год. 15 хв. [PERSON] ,в с.Павелки по вул. Лисенка, 6 керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. [NUMBER] , з ознаками наркотичного сп"яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, звужені, тремтіння рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. Вищенаведені правопорушення були об`єднані в одне провадження. У відповідності до Постанови Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 березня 2023 року в справі № 272/810/22 вирішено провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У мотивувальній частині цієї постанови вказано про безпідставність обвинувачення [PERSON] в вчиненні такого правопорушення «Проте доказів винуватості у вчиненні вказаних правопорушень, і саме: керування транспортним засобом в стані наркотичного сп"яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп"яніння, до матеріалів справи не додано. Не встановлено доказів вини позивача [PERSON] у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП і під час судового розгляду». Судом зауважено на тому, що поліцейськими складено відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення з грубим порушенням чинного законодавства України, внаслідок чого такі документи є незаконними та не мають будь якої юридичної сили «Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що працівниками патрульної поліції при складенні протоколів про адміністративне правопорушення були порушені вимоги КУпАП та відомчих інструкцій за яких протоколи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.130 ч.І КУпАП не можна визнати належним та допустимим доказом доведеності вини [PERSON] у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП». Дана постанова суду набрала законної сили - 09 квітня 2023 року. Внаслідок незаконного складення відносно позивача протоколів про адміністративне правопорушення від 14.10.2022 р., 27.10.2022 р. та формування протиправного обвинувачення йому була завдана моральна шкода, яка полягала в наступному: негативних емоціях, тривозі, стресі, переживанні, емоційному напруженому стані, який викликаний страхом осуду зі сторони рідних та знайомих, а також приниження гідності і втратою авторитету серед односельчан. При таких обставинах представник позивача просить стягнути на користь позивача 66480 грн. моральної шкоди, як компенсацію\~за втручання\~в приватне\~життя.\~Окрім того,\~просить стягнути\~з державного бюджету\~України шляхом\~списання з\~єдиного казначейського\~рахунку Державної\~казначейської служби\~Українивитрати на правову допомогу адвокатом Сєргєєвим О.І. в розмірі 20000 грн. Ухвалою від 03 липня 2023 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 38). Від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, у зв`язку з тим, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Судовим рішенням, постановленим при розгляді справи щодо [PERSON] неправомірність дій або бездіяльність уповноважених осіб при складанні адміністративних матеріалів не встановлювалась. Крім того, позивачем не до матеріалів позову не надано доказів того, що йому завдано моральної шкоди співробітниками поліції, а також доказів того, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання покладених на них трудових чи службових обов`язків. Також у відзиві зазначено про те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про доцільність та неминучість витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 42 - 50). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, оскільки надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, тому суд вирішив розглянути справи без їх участі. Статтею 280 ЦПК України\~передбачено, що\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи встановитв, що зі змісту постанови Андрушівського районного суду Житомирської області від 29 березня 2023 року, постановленої в справі\~№ 272/810/22,\~яка набрала\~законної сили\~09\~квітня 2023\~року,\~встановлено що\~відносно [PERSON] \~були складені\~протоколи про\~адміністративне правопорушення\~від 14.10.2022\~року серії\~ААБ №\~229730\~та 27.10.2022\~року серії\~ААБ №\~028519за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час розгляду даних протоколів було вирішено провадження\~в справі\~про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с.13-21). Згідно ч.2, 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Тобто законом передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під судом повинен визначатися судом із врахуванням суми доходу, яка є не нижчою, а ніж мінімальний розмір заробітної плати. Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 20.09.20218 у справі № 686/23731/15-ц, від 22 квітня 2019 року у справі № 236/893/17, Верховним Судом у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 754/8730/19. Після складання 14.10.2020 р. працівником поліції протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП і до закриття відносно позивача Андрушівським районним судом Житомирської області 29.03.2023 справи про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення, адміністративне провадження ( процес притягнення до відповідальності) тривало щодо [PERSON] 5 місяців та 15 днів. На час розгляду справи у суді, Законом України "Про державний бюджет на 2023 рік" з 01.01.2021 встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 6700 грн., а тому позивачу [PERSON] , підлягає відшкодуванню не менше, як встановлений гарантований законом мінімум за час перебування під судом. В даному випадку, враховуючи засади справедливості, добросовісності, збалансованості та розумності, для визначення розміру моральної шкоди є доцільним застосувати розмір середньої заробітної плати, який згідно даних Мінфіну по Житомирській області станом на січень 2022 року становить 12123 грн. Таким чином сума моральної шкоди завданої безпідставним здійсненням провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача дорівнює 66 480 гривень 96 копійок та розраховується 12 123 грн. х 5 міс. + (12123/31x15). Статтею 23ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі статті 56Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (частина друга статті 1176 ЦК України). Відповідно до статей 2,4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»(далі - Закон) передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року в справі №6-2203цс15 вказано, що "відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування". Частиною третьою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження №61-19000сво18), де вказано, що здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права в подібних правовідносинах викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №686/16847/17 (провадження №61-11590св18), від 22 липня 2020 року у справі №303/7352/18 (провадження №61-20524св19), від 02 вересня 2020 року у справі №591/1001/17 (провадження №61-39927св18), від 09 червня 2021 року у справі №726/837/20 (провадження №61-2647св21), від 29 вересня 2021 року у справі №166/1222/20 (провадження №61-9003св21), від 20 грудня 2021 року у справі №215/7147/20 (провадження №61-14357св21), від 19 жовтня 2022 року у справі №465/6045/20 (провадження №61-421св22). Як свідчить тлумачення статей 23, 1176 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується державою і при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи те, що здійснення провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження, відшкодування моральної шкоди у такому випадку здійснюється незалежно від вини та незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу до особи, відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, суд дійшов висновку, що позивачу було завдано моральної шкоди внаслідок протиправних дій та рішень службових осіб органу державної влади. Частина перша ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачає, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(з подальшими змінами) роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням інших обставин справи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи, останній підтверджує наданими копіями: договору про надання правової допомоги від 14 листопада 2022, укладеного між [PERSON] (Адвокатом), та [PERSON] (Клієнтом), згідно якого сторони домовилися, що гонорар за договором в кожній окремій судовій інстанції становить в розмірі 20000,00 грн. (а.с. 23-26), рахунок фактура суму 20000,00 грн. у відповідності до якого витрати складаються, зокрема, із консультування клієнта до початку написання позовної заяви, збір та опрацювання матеріалів, написання позовної заяви, консультування клієнта у процесі ведення справи (а.с. 29). Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовляє, оскільки відсутні докази сплати витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного вище,

Outcome: partial