Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

У жовтні 2023 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 17 квітня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 363767565. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №363767565. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРПІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» передає «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні «ТАЛОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набула права грошової вимоги до Відповідача в сумі 87 060, 00 грн., з яких: - 22 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 65 060,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 87 060, 00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 06.11.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін на 14 грудня 2023 року. 28.11.2023 року на адресу суду надійшов відзив, в якому сторона відповідача в задоволенні позову просить відмовити посилаючись на те, що врахуванням факту передачі ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» ТОВ «ФК «ЄАПБ» неіснуючого у нього права вимоги до відповідача, у позивача відсутнє право вимоги про стягнення грошових коштів за кредитним договором №363767565 від 17 квітня 2021 року, право вимоги за яким було передано 28 листопада 2018 року, за три роки до укладання кредитного договору. Окрім цього, сторона відповідача у відзиві вказує, що Позивач не надає до суду доказів набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛОН ПЛЮС» права вимоги до відповідачки за кредитним договором №363767565 від 17 квітня 2021 року (в матеріалах позовної заяви відсутній договір факторингу №28/118-01 про передачу права вимоги до Відповідача від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ДО ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС»), а це означає, що ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» передало Позивачу неіснуюче право вимоги до Відповідача. Кредитний договір не містить а ні особистого підпису Відповідача, а ні його підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, що свідчить про не ознайомлення Відповідача умовами кредитного договору. Жодних належних доказів про перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ДОПОМОГА» грошових коштів на рахунок Відповідача та їх суму позовна заява не містить - а тому в позові слід відмовити. Окрім того, у відзиві заявлена вимога про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу в сумі 4 000, 00 грн. 04.12.2023 року за допомогою системи «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач посилається на те, що договір №376322338 укладений з [PERSON] в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, а відповідачем було вчинено сукупність дій, а саме: зазначив свої особисті персональні дані, підтвердив мобільний номер телефону, пройшов процедуру верифікації банківської карти, надав власні фотографії під час процедури ідентифікації, підписав договір електронним підписом, - спрямованих на отримання кредиту від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», тобто [PERSON] самостійно визначила для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами договору після чого проявила намір вступити в договірні відносити на умовах визначених Правилами. Оскільки договір було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису, тому сторона позивача вказує, що посилання відповідача щодо не підписання Кредитного договору є безпідставними. Також у відповіді на відзив сторона позивача наголошує на тому, що Кредитний договір №363767565 від 17 квітня 2021 року містить умови стосовно права Кредитора відступати право грошової за Кредитним договором або укладати договір факторингу з третіми особами, а саме: «Відповідно до п. 2.1.1.5. Кредитного договору, Товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою.» Щодо переходу майбутнього права вимоги, то чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, в той же час це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності. В даному випадку предмет права вимоги визначається Договором факторингу №20102022 від 20.10.2022, однак перехід права вимоги до Боржників здійснюється за Реєстрами права вимоги, які відповідно, можуть бути укладені після укладення Договору факторингу. Враховуючи дану позицію, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить відзив відповідача лишити без розгляду, а позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника. Відповідач у судове засідання не з`являвся, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому представник відповідача заперечує позовні вимоги, в позові просить відмовити з підстав викладених у відзиві та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника та відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності та відсутності позивача та відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 17 квітня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 363767565. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідачки. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, [PERSON] отримала кредит в сумі 22 000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою 0,34 % на добу за користування кредитом. Сума відсотків за користування кредитом складає 2 244,00 грн. Договір підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання одноразового ідентифікатора, відправленого на номер телефону відповідача. При цьому, у договорі вказано, що [PERSON] прийняла Правила надання грошових коштів у позику ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», розміщені у відкритому доступі на сайті. Згідно з п. 1.3 Кредитного договору, строк дисконтного періоду може бути продовжений, за умови активування відповідної функції Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналі самообслуговування. 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №363767565. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРПІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, згідно з ТОВ «ТАЛОН ПЛЮС» передає «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні «ТАЛОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набула права грошової вимоги до Відповідача в сумі 87 060, 00 грн., з яких: - 22 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 65 060,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. У наданому позивачем розрахунку заборгованості вказані суми 22 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 65 060,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність належних доказів підписання ним кредитного договору в електронній формі, оскільки це спростовується дослідженими доказами. Також, суд відхиляє посилання відповідача на відсутність у позивача права вимоги, оскільки укладений позивачем договір факторингу охоплює також можливість набуття права вимоги, які виникнуть у майбутньому, що підтверджується Реєстром прав вимоги, який позивачем наданий. Водночас, заявлені позивачем до стягнення суми процентів значно перевищують суми процентів, які передбачені умовами договорів позики (кредиту) у межах погоджених строків користування грошовими коштами. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17. Тому, оскільки позивач не довів погодження сторонами продовження строку правомірного користування кредитом понад строк 30 днів, а також не довів право нараховувати проценти на умовах договорів поза межами строків правомірного користування позикою, суд вважає, що до стягнення підлягають суми процентів, які були передбачені умовами договорів - 2 244,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, в загальному розмірі 24 244,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 747,43 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial