Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем. Однак відповідачі не виконують зобов`язання по оплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2016 року по 31 липня 2023 року у розмірі 96 120,04 грн, заборгованості за внесками на обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 59,22 грн, заборгованості з плати за абонентське обслуговування у розмірі 869,78 грн, інфляційних втрат за період з 01 грудня 2016 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 49 318,57 грн та трьох процентів річних за період з 01 грудня 2016 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 9 892,09 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з солідарно з відповідачів вказану заборгованість та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем (а.с. 11, 12, 13-15, 39, 40, 41, 85). Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги у відповідачів виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2016 року по 31 липня 2023 року у розмірі 96 120,04 грн, заборгованості за внесками на обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 59,22 грн, заборгованості з плати за абонентське обслуговування у розмірі 869,78 грн, інфляційних втрат за період з 01 грудня 2016 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 49 318,57 грн та трьох процентів річних за період з 01 грудня 2016 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 9 892,09 грн (а.с. 17-18). Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2016 року по 31 липня 2023 року у розмірі 96 120,04 грн. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством. Статтею 13 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно статей 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такі ж вимоги зазначені і в п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Відповідно до положень ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110(4510) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж). Відповідачі не виконують зобов`язання по оплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, внаслідок чого за період з 01 грудня 2016 року по 31 липня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 96 120,04 грн. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості відповідачі суду не надали, як і не надали доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2016 року по 31 липня 2023 року у розмірі 96 120,04 грн підлягають задоволенню повністю. Крім того, позивач просить про стягнення з відповідачів заборгованість за внесками на обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 59,22 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг з постачання гарячої води, централізованого водовідведення, опалення - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води, з централізованого водовідведення, опалення. Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Оскільки судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем, тому підлягає стягненню заборгованість за внесками на обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 59,22 грн. Позивач також просить про стягнення з відповідачів заборгованість з плати за абонентське обслуговування у розмірі 869,78 грн. Згідно з п. 1 Публічного індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 15 Договору розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. Пунктом 7 Договору визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 7 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Оскільки судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем, тому підлягає стягненню заборгованість з плати за абонентське обслуговування у розмірі 752,21 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати за період з 01 грудня 2016 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 49 318,57 грн та три проценти річних за період з 01 грудня 2016 року по 24 лютого 2022 року у розмірі 9 892,09 грн. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Тому за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2016 року по 24 лютого 2022 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі у розмірі 49 318,57 грн. Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке. За прострочення зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 грудня 2016 року по 24 лютого 2022 року з урахуванням суми заборгованості три проценти річних становить у розмірі 9 892,09 грн. Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних підлягають задоволенню повністю. З урахуванням викладеного позовні вимоги по цій справі підлягають задоволенню повністю. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 2 684 грн, та понесено витрати, пов`язані із витребуванням доказів у розмірі 35 грн, які відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved