Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 61 426,63 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 05.08.2019 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Заяву-договір про відкриття карткового рахунку «Кредит готівкою» № 014/0997/82/91880973, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 95 275,07 грн. на поточний рахунок відповідача, під фіксовану процентну ставку 39,5% річних, з 05.08.2019 року стоком до 05.08.2025 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк виконав свої зобов`язання надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок Клієнта. В односторонньому порядку за ініціативою Банку у зв`язку з несплатою відповідачем прострочених та поточних процентів за кредитом, такі відмотки були капіталізовані до суми кредиту у розмірі 120 626,63 грн. На підставі Договору відступлення прав вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 року АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп» право вимоги за договором № 014/0997/82/91880973 від 05.08.2019 року. На підставі Договору відступлення прав вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» право вимоги за договором № 014/0997/82/91880973 від 05.08.2019 року. На вимогу позивача відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості за договором № 014/0997/82/91880973 від 05.08.2019 року. Однак, відповідачем не виконано в повній мірі умови Кредитного договору, у зв`язку з чим наявна заборгованість з боку відповідача, яка станом на 05.12.2023 року заборгованість відповідача перед Банком позивача становить 61 426,63 грн., що є предметом позовних вимог. 07 грудня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» до [PERSON] про стягнення заборгованості та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 07 грудня 2023 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачами заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положення статті 55 Закону України «Про Національний банк України», головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Заяву-договір про відкриття карткового рахунку «Кредит готівкою» № 014/0997/82/91880973, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 95 275,07 грн. на поточний рахунок відповідача, під фіксовану процентну ставку 39,5% річних, з 05.08.2019 року стоком до 05.08.2025 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк виконав свої зобов`язання надавши відповідачу кредитні кошти на поточний рахунок Клієнта. В односторонньому порядку за ініціативою Банку у зв`язку з несплатою відповідачем прострочених та поточних процентів за кредитом, такі відмотки були капіталізовані до суми кредиту у розмірі 120 626,63 грн. На підставі Договору відступлення прав вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020 року АТ «Райффайзен Банк» відступило ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп» право вимоги за договором № 014/0997/82/91880973 від 05.08.2019 року. На підставі Договору відступлення прав вимоги № 07-12/20-S від 07.12.2020 року ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.Груп» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» право вимоги за договором № 014/0997/82/91880973 від 05.08.2019 року. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором про відкриття Поточного рахунку на надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/0997/82/91880973 від 05.08.2019 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та штрафним санкція за користування кредитом. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачем порушено умови Договору про відкриття Поточного рахунку на надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/0997/82/91880973 від 05.08.2019 року в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 05.12.2023 року заборгованість відповідача перед Банком позивача становить 61 426,63 грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи розрахунками боржника. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення, а саме підлягає стягненню з відповідача [PERSON] прострочена заборгованість за Договором про відкриття карткового рахунку Кредит готівкою» № 014/0997/82/91880973 від 05.08.2019 року на загальну суму 61 426,63 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як убачається з матеріалів справи 10.05.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ФОП [PERSON] укладено Договір про надання юридичних послуг № 10/05/2023, згідно умов якого виконавець бере на себе зобов`язання бере надати клієнту правову допомогу в об`ємі та на умовах, передбачених цим Договором. (а.с. 27-29) Відповідно до п. 4.2 Договору, вартість послуг по даному Договору визначається після надання виконавцем послуг замовникові та підписання сторонами акту приймання-передачі послуг. Згідно Акту виконаних робіт від 14.11.2023 року підписаного сторонами Договору про надання юридичних послуг № 10/05/2023, витрати на правничу допомогу становлять 5 000,00 грн., які оплачено позивачем на підставі платіжної інструкції № 627 від 27.11.2023 року. (а.с. 13) Таким чином, проаналізувавши надані позивачем докази, ураховуючи задоволення позову та предмет його розгляду, суд вважає доведеним, обґрунтованим та правомірним відшкодування відповідачем на користь позивача суми витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 536, 598, 599, 612, 625, 629, 1048 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved