Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Рівне колишнього Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серії ВН №0319763). Крім неї, після смерті [PERSON] , спадкоємцями за законом є їх діти - [PERSON] та [PERSON] , які спадщину не прийняли та на неї не претендують. Вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла у встановленому законом порядку. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 16.11.2023 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 2). Відповідач копію ухвали від 16.11.2023 та доданих до неї матеріалів отримав 20.11.2023, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі(а.с.23). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Промінь" Рівненської сільської ради, розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0319763. Вартість земельної частки (паю) становить 67 071,02 грн. Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався (а.с. 9-10). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивач, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 6), викопіювання із словника власних імен людей (а.с. 15), довідки старости Рівненського старостинського округу № 403 від 22.08.2023 (а.с. 8) є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. З Інформаційних довідок № 74660962 та № 74660998 від 08.11.2023 слідує, що спадкова справа щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася, заповіти ним за життя не вчинялися (а.с. 13-14). Отже, суд вважає доведеним, що [PERSON] - єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину в порядку передбаченому п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР. Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору позивач не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія ВН № 0319763 втрачено (зворот а.с. 7, а.с 11). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved