Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 13.07.2020 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 72000 грн. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач в порушення умов кредитного договору не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, в зв`язку з чим станом на 17.10.2023 року має заборгованість у розмірі 85172,60 грн., з яких: 72039,01 грн. - заборгованість за кредитом; 13133,59 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. На підставі викладеного АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 85172,60 грн., а також судові витрати в сумі 2684 грн. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 20.11.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Представник позивача Гребенюк О.С. разом із позовною заявою подав письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просить провести судовий розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст.ст.223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 13.07.2020 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву, якою виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків. В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписавши вказану анкету-заяву, відповідач також підтвердив, що він ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщені на офіційному банківському сайті https://privatbank.ua/tems/, пам`яткою клієнта і отримав їх екземпляр (шляхом самостійного роздрукування в електронній формі шляхом підписання електронним підписом і направлення повідомлення про отримання. Крім того, 13.07.2020 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно яких процентна ставка у пільговий період становить 0,00001 річних, розмір процентної ставки поза межами пільгового періоду - 43% річних для кредитної карти «Універсальна» та 42% річних - для кредитної карти «Універсальна Gold» (а.с.36-39). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, було укладено кредитний договір. На підставі підписаної відповідачем анкети-заяви позивач надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який поступово було збільшено до 72000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.25). Крім того, як слідує з довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] було видано ряд кредитних карток, остання з яких № [NUMBER] , з терміном дії 08/24 року (а.с.26). Відповідач користувалася наданими йому кредитними коштами, однак своєчасно не здійснював щомісячні платежі для погашення заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом 17.10.2023 року відповідач має заборгованість у розмірі 85172,60 грн., з яких: 72039,01 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13133,59 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с.6-8). З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач належним чином умови договору не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість, яка на день розгляду справи не сплачена, суд вважає, що право позивача порушено та підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором в межах заявлених позовних вимог, а саме в розмірі 85172,60 грн. При цьому, судом також враховується, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн. (а.с.50). Оскільки відповідач позов визнав повністю, таке визнання прийняте судом, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що складає 1342 грн., а решта 50 відсотків судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved