Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

представник позивача - [PERSON] подала до суду позовну заяву та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості за кредитним договором № 014/0465/82/91847318 від 01 квітня 2019 року в загальному розмірі 79406,82 гривень, реєстр № 1857. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 1857 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості за кредитним договором № 014/0465/82/91847318 від 01 квітня 2019 року. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. відкрито виконавче провадження № 65132701. На думку позивача, виконавчий напис № 1857, вчинений 27 січня 2021 року не підлягає виконанню з огляду на наступне. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України "Про нотаріат", та іншими актами законодавства України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Для одержання виконавчого напису стягувач мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, згідно заяви про відкриття виконавчого провадження оригіналу кредитного договору надано не було, виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості також надано не було. На момент вчинення виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, оскільки сума стягнення розрахована невірно та безпідставно, [PERSON] не мав заборгованості в такому розмірі, в договорі не було передбачено права відступлення права вимоги. На теперішній час редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, однак кредитний договір №014/0465/82/91847318 від 01 квітня 2019 року нотаріально посвідчений\~не був, що унеможливлює звернення банку до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису. Оскаржуваний виконавчий напис було видано не на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є порушенням чинного законодавства. Відповідачем, всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за кредитним договором, а нотаріус помилково, всупереч вимог закону, не перевірив зміст договору на які відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за кредитним договором, та стягнув спірну заборгованість на користь особи, яка не підтвердила свої повноваження належними доказами. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі в його електронний кабінет. У встановлений законом строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін; відповідач подав суду відзив на позовну заяву. 22 вересня 2023 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» подав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог та пояснив, що 01 квітня 2019 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №014/0465/82/91847318, згідно з умовами якого, банк надав [PERSON] кредит. 09 квітня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-21-F. 07 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір про відступлення права вимоги №07-12/20-S. На підставі договору №07-12/20-S від 07 грудня 2020 року до ТОВ «ФК «Сонаті» перейшло право вимоги за зобов`язаннями, які виникли з моменту укладання кредитного договору №014/0465/82/91847318 від 01 квітня 2019 року, а саме зі сплати заборгованості в розмірі 78956,82 гривень з урахуванням штрафних санкцій, які виникли у зв`язку з невиконанням умов вказаного кредитного договору. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. вчинено виконавчий напис №1857 від 27 січня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сонаті» заборгованості в розмірі 78956,82 гривень. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Під час подачі документів нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису, спору між ТОВ «ФК «Сонаті» та боржником [PERSON] не було. При цьому позивачем не надано жодного документу з метою підтвердження правової позиції викладеної в позовній заяви. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносин. Судом встановлено, що 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталею Станіславівною вчинено виконавчий напис № 1857 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості за кредитним договором № 014/0465/82/91847318 від 01 квітня 2019 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті»; строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 31 серпня 2020 року по 26 грудня 2020 року; сума заборгованості складає 78956,82 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 66622,11 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12334,71 гривень; витрати по вчиненню виконавчого напису 450,00 гривень; загальна сума, яка підлягає стягненню 79406,82 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О. від 13 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65132701 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 1857, вчиненого 27 січня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості в розмірі 79406,82 гривень. В якості доказів суду надано: копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О. від 13 квітня 2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 65132701; копію заяви представника ТОВ «ВК «Сонаті» про відкриття виконавчого провадження; копію адвокатського запиту. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За п.п. 2.1 п. 2, п.п. 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчено нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2018 року у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення кредитного договору № 014/0465/82/91847318, укладеного 01 квітня 2019 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є відповідач та безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису № 1857 від 27 січня 2021 року, що в сукупності вказує на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталею Станіславівною вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису № 1857 від 27 січня 2021 року, тому суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню та задовольняє вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» боргу, реєстр № 1857. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved