Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав, спрямованих на забезпечення її безпеки, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] та наближатися до місця її проживання на відстань ближче 500 метрів; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці,невідомому кривднику, переслідувати її та в інший спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування поданої заяви зазначено, що вона є матір`ю [PERSON] . Вона проживає за адресою: [ADDRESS] . ЇЇ син систематично вчиняє стосовно неї домашнє насильство, яке полягає у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичним насильством. За вчинення домашнього насильства стосовно неї постановами Хмельницького міськрайонного суду від 17.10.2023 року, від 14.11.2023 року та від 20.11.2023 року [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Незважаючи на це [PERSON] свою поведінку стосовно неї не змінив. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася. Подала заяву, в якій просила розглянути заяву за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути подану заяву за відсутності сторін на підставі наявних матеріалах. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, одним із яких є заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою (частина друга\~статті 26 вказаного Закону). Пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до частини четвертої\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У пункті 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. За змістом частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є сином заявниці [PERSON] . Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 17.10.2023 року (справа №686/26876/23) [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, повторно протягом року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 680,00 гривень. Згідно вказаної постанови [PERSON] був визнаний винуватим у тому, що він, повторно, протягом року, 04.10.2023 року близько 22.00 год, перебуваючи за місцем свого проживання: [ADDRESS] вчинив відносно своєї матері [PERSON] домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 14.11.2023 року (справа №686/29600/23) [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства повторно протягом року) та накладено адміністративне стягнення у виді арешту строком на 5 діб. Згідно вказаної постанови [PERSON] був визнаний винуватим у тому, що він, повторно, протягом року, 01.11.2023 року близько 21.05 год, перебуваючи за місцем свого проживання: [ADDRESS] вчинив відносно своєї матері [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичному здоров`ю. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 20.11.2023 року (справа №686/30191/23 [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства повторно протягом року) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. Згідно вказаної постанови [PERSON] був визнаний винуватим у тому, що він 03.11.2023 року о 18.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання: [ADDRESS] повторно, протягом року, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері [PERSON] , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою. Таким чином досліджені матеріали, на переконання суду, доводять факт систематичного вчинення [PERSON] стосовно своєї матері заявника у справі [PERSON] домашнього насильства. При цьому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства останній свою поведінку не змінює та продовжував вчиняти таке домашнє насильство. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved