Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

09 серпня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 15 серпня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатом розгляду анкети-заяви від 11 червня 2021 року, поданої відповідачем 19 липня 2021 року [PERSON] , уклав з AT «Кредобанк», кредитний договір № 29322/2019/1, з усіма наступними змінами та доповненнями. Банк видав кредитні кошти на умовах укладеного договору, а відповідач не виконує своїх грошових зобов`язань перед кредитодавцем, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 845 907, 05 грн. 21 серпня 2023 року ухвалою судді у справі відкрито провадження та призначено розгляд у порядку загального позовного провадження /а. с. 40-41/. 13 вересня 2023 року представник позивача подав через Електронний суд заяву про розгляд справи без участі представника сторони, просив задовольнити позов у повному обсязі, зареєстровану 14 вересня 2023 року /а. с. 70-71, 72-73/. 24 жовтня 2023 року на електронну поштову скриньку суду надійшло клопотання про проведення засідання без участі представника /а. с. 80/. 27 жовтня 2023 року до суду через Електронний суд надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, закриття підготовчого провадження і призначення до розгляду по суті, зареєстровану 30 жовтня 2023 року /а. с. 83-87/. 15 листопада 2023 року ухвалою суду у справі закрито підготовче провадження і призначено до розгляду по суті /а. с. 89/. У судове засідання представник позивача, з огляду на подані заяви від 13 вересня 2023 року, 24 жовтня 2023 року і 27 жовтня 2023 року, відповідач та / або його представник не з`явилися у судове засідання, будучи повідомленими належним чином про час, дату і місце слухання справи, заяви з процесуальних питань та по суті, окрім вищевказаних, до суду не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не висловлював заперечень проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша ст. 530 ЦК України). Частиною першою ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з частиною третьою цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 800 000, 00 грн з терміном повернення до 18 липня 2025 року. Кредит видано на цілі визначені в п. 2.2. кредитного договору, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності ті цільового характеру використання - п. 2.4. кредитного договору. Також сторонами погоджена процентна ставка, умови розрахунку якої зазначено в розділі 3 кредитного договору, зокрема п.п. 3.3.-3.7., тобто сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, що також відображено не лише в умовах кредитного договору, а й у паспорті споживчого кредиту. Позивач зобов`язання по кредитному договору виконав - надав кошти у розмірі на умовах та у порядку визначеному кредитному договору та на обумовлений сторонами строк, що підтверджується меморіальними ордерами № 41645501 від 26 липня 2021 року. З умовами отримання та використання кредиту відповідач погодився, кошти ним отримано та скеровано, згідно з умовами укладеного договору. Відповідач не лише отримав кошти, а й протягом тривалого часу сумлінно виконував взяті на себе зобов`язання по кредитному договору, що підтверджується вказаними виписками про рух коштів по рахунках відповідача за період з 26 липня 2021 року по 12 липня 2023 року. Розділом 4 кредитного договору визначив порядок повернення кредиту. Так відповідач зобов`язався погашати кредит (тіло, відсотки, комісії та інші платежі передбачені договором, шляхом внесення коштів на поточний рахунок у будь-який спосіб передбачений чинним законодавством та визначає, що даний платіж повинен носити щомісячний характер. Згідно з п.п. 4.8., 2.10. договору, банк вправі вимагати від клієнта-відповідача, повернути усю суму заборгованості за кредитним договором, за умови направлення клієнту попередження про це за 30 календарних днів до запланованої дати повернення. Позичальник допустив порушення зобов`язання кредитного договору з серпня 2021 року, щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісій належним внаслідок чого станом на 12 липня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 845 907, 05 грн, з яких: 700 685, 80 грн - неповернута сума отриманого кредиту; 145 221, 25 грн - сума нарахованих та несплачених відсотків за користування коштами. Умовами кредитного договору визначено, що у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування протягом тридцяти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги про дострокове повернення кредиту. На адресу відповідача надіслано 05 квітня 2023 року досудову вимогу від 04 квітня 2023 року № 85-14023139/23 (з описом вкладеного та повідомленням про вручення) однак станом на залишена без належного реагування - зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за їх користуванням не здійснюється протягом більше ніж 387 календарних днів, врегулювання спору не здійснюється. За таких обстави, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, а відтак такі вимоги підлягають задоволенню. Поряд з цим, позивач просить стягнути з відповідача, понесені банком судові витрати у розмірі 12 688, 61 грн. Згідно частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 12 688, 61 грн.

Outcome: approved