Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит № 1677875 від 15 вересня 2021 року в сумі 16350 грн., а також вирішити питання судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за №16103225). 15 вересня 2021 року між сторонами укладено Договір про споживчий кредит №1677875 в електронній формі, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці грошові кошти в сумі 5450 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Відповідно до п. 1.3 цього Договору строк дії Договору становить 30 днів, але в будь якому випадку до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідач також зобов`язався повернути заборгованість за відсотками та простроченими відсотками. Позивачем в порядку, встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит, на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 5450 грн. Таким чином, позивач вважає, що належним чином виконав умови Договору про споживчий кредит, в той час як відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за Договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів станом на 07 листопада 2023 року в сумі 5450 грн. - основного боргу; 10900 грн. - заборгованості по процентам. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків по поверненню кредитних коштів, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 14 листопада 2023 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. 15 листопада 2023 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду сторони позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» зареєстровано в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа, код 39952398, та є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 27 жовтня 2015 року. Порядок отримання та надання позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» регламентовано Правилами надання грошових коштів у вигляді позики, затвердженими наказом ТОВ «ВЕЛЛФІН» № 60 від 30 грудня 2020 року, які розміщуються на офіційному веб - сайті позивача https://creditup.com.ua (надалі - Правила). Згідно п.п. 4.1, 4.2 Правил, заявник, що має намір отримати грошові кошти у позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Відповідно до п.4.8 Правил, підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. Згідно п. 4.9 Правил, дійсність банківської платіжної картки перевіряється за допомогою резервування довільної, заздалегідь невідомої Заявнику суми від 1 до 99 копійок та з послідуючим зазначенням у відповідному полі Особистого кабінету, Заявником точної суми, що була зарезервована. Точну, зарезервовану суму Заявник може дізнатися шляхом звернення у банк, який емітував платіжну картку. Заявнику пропонується звернутись у банк використавши засоби CMC-повідомлень, засоби телефонного зв`язку, тощо. Відповідно до п. 4.10 Правил, відповідність зазначеної суми, підтверджує належність рахунку для перерахування позики Заявнику, та підтверджує згоду Заявника на отримання позики. Згідно п. 6.2 Правил, у разі прийняття позитивного рішення Товариство інформує Заявника шляхом відправлення СМС - повідомлення на телефонний номер зазначений в Заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в Особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену в Заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, Заявник отримує електронну копію Договору про споживчий кредит. У разі отримання Договору про споживчий кредит засобами електронного зв`язку, Заявник укладає Договір позики з товариством в Особистому кабінеті (п. 6.3. Правил). Для підписання електронної форми Договору про споживчий кредит, Заявник здійснює вхід на сайт Товариства та за допомогою логіну та паролю входить до Особистого Кабінету (п. 6.6 Правил). Заявник погоджується на використання в усіх відносинах, що засновані на першому договорі про споживчий кредит та на всіх наступних Договорах про споживчий кредит, інших договірних угодах, що можуть бути уколені між заявником та Товариством, Електронного підпису одноразовим ідентифікатором в якості аналога власноручного підпису між Товариством та заявником. Заявник підписує, а також підтверджує ознайомлення та згоду з усіма істотними умовами Договору про споживчий кредит з моменту підтвердження Електронним підписом одноразовим ідентифікатором у Особистому кабінеті, доступ до якого здійснено з використанням унікального логіну та унікального пароля Особистого кабінету (п. 6.7, п. 6.8 Правил). Згідно п. п. 6.10-6.12 Правил, Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі про споживчий кредит на рахунок банківської платіжної картки зазначеної в Заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання Договору про споживчий кредит сторонами. Датою укладання Договору про споживчий кредит між Товариством і Позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок. Відповідач [PERSON] 15 вересня 2021 року, у встановленому п.п. 4.2,4.3. Правил порядку, оформив Заявку для отримання позики в розмірі 5450 грн., шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідачки з офіційного веб - сайту позивача. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо відповідачки. На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] 15 вересня 2021 року було укладено Договір про споживчий кредит № 1677875 в електронній формі (далі - Договір). Згідно з п. 1.1 Договору, позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені даним Договором, грошові кошти в позику в сумі 5450 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5. цього Договору. Позика надається позичальнику виключно за допомогою веб-сайту позикодавця (https://creditup.com.ua), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором (п. 1.2 Договору). Згідно з п. 1.3. Договору, строк позики за цим Договором складає 30 днів. Згідно з п. 1.4. Договору, Договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором. Згідно Графіку розрахунків до Договору про споживчий кредит №1677875 від 15 вересня 2021 року, сума по договору складає 5450 грн., дата погашення кредиту - 15 жовтня 2021 року, сума процентів, належних до сплати - 2943 грн. Позивачем, в порядку встановленому Договором про споживчий кредит, виконано умови кредитного договору та перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , зазначений останнім у Заявці, суму позики у розмірі 5450 грн., що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 07.11.2023 року № 219/11 підтверджується, що Товариство, як оператор послуг платіжної інфраструктури на сайті creditup.com.ua через платіжний сервіс «Platon» провело успішну транзакцію «виплата» з такими реквізитами: дата та час проведення транзакції: 2021-09-15 11:51:57; сума транзакції: 5450 грн.; номер карти: [NUMBER] ; банк-емітент: PRIVAT BANK; номер транзакції: 33169-59149-16933; код авторизації: 520515. Доказів неотримання грошових коштів за Договором про споживчий кредит стороною відповідачки не надано та судом не здобуто, відтак, суд не приймає до уваги заперечення відповідачки стосовно неотримання грошових коштів за Договором про споживчий кредит. Згідно з п. 1.5. Договору, строк та проценти за користування позикою за Договором про споживчий кредит обчислюються за фактичну кількість календарних днів користування позикою на наступних умовах: 1.5.1. Протягом строку позики, встановленого пунктом 1.3. Договору, розмір основних процентів складає: -1,43 процента від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою; -1,43 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього Договору. Згідно п. 1.5.2 Договору, у разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк встановлений п. 1.3 Договору, нарахування процентів, встановлених п. 1.5.1 Договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовими коштами (понадстрокове користування грошовими коштами), в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (проценти за понадстрокове користування позикою). При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Як вбачається з Розрахунку заборгованості за Договором позики станом на 07 листопада 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 5450 грн. - основного боргу; 10900 грн. - заборгованості по процентам. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Законом України «Про споживче кредитування» установлено таке: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п. 1 ч. 1 ст. 1); споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1); договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством); примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит (ч. 1 ст. 13). Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно зі ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ч.1 вищевказаної статті Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким чином, одноразовий ідентифікатор має наступні ознаки: наявність алфавітно - цифрової послідовності (що відповідає п. 4.9. Правил надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН»); оферта (заповнення Заявки на отримання позики) та акцепт (прийняття рішення про надання позики); реєстрація в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції (здійснюється шляхом заповнення заявки); можливість передачі такого ідентифікатора засобом зв`язку (СМС, електронна пошта, телефонний зв`язок). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правила щодо захисту прав споживачів у правовідносинах, що виникають із договору позики (на відповідний час Закони України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування», відповідні положення Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інші норми законодавства) застосовуються у правовідносинах, які виникають із договору позики, остільки, оскільки не суперечать правовій природі цих відносин, в тому числі, за участю фінансових установ. Тому позиція сторони відповідачки щодо застосування до спірних правовідносин правил, якими регулюється кредит, безпідставна і як така не підлягає врахуванню. Дійсність договору про споживчий кредит від 15 вересня 2021 року № 1677875, правомірність якого презюмується і який є обов`язковим для виконання сторонами, ані в цілому, ані в певній частині ніким судовим порядком не оспорювалася, з огляду на правову природу цього правочину про застосування правил ст. 215 ч. 2, ст. 1055 ч. 2 ЦК України теж не йдеться. Виходячи з наведеного, поза будь-яким обґрунтованим сумнівом слід констатувати, що договір про споживчий кредит був сторонами укладений в електронній формі, був акцептований, підписаний відповідачем допустимим відповідно до закону та договору в цих відносинах електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який у подальшому не зберігається, позикодавцем була проведена процедура повної ідентифікації позичальника із заповненням відповідної заявки на його сайті, яка із вчиненням позичальником обов`язкових для нього дій лише й уможливлювала отримання тексту договору позики, його підписання та подальше реальне отримання коштів на свій банківський рахунок. Виходячи з того, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження факту надання відповідачу позики за Договором про споживчий кредит №1677875, укладеним у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства, вимога про стягнення основного боргу (суми по договору) у розмірі 5450 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 10900 грн. є законною та обґрунтованою. При цьому розмір заборгованості по процентам визначений позивачем вірно, оскільки сторонами Договору обумовлено нарахування процентів за фактичну кількість календарних днів користування позикою до повного погашення заборгованості п. 1.5.2 Договору). За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved