Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 29.01.2019 відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент - Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, на підставі яких отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява-Анкета разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/tems, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта». Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач своєчасно не здійснювала погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.09.2023 року має заборгованість 13117,89 грн. яка складається з наступного: 7272,22 грн - заборгованість за кредитом, 5845,67 грн. - заборгованість по відсоткам. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяте на себе зобов`язання. На даний час остання продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Акцент-Банк». В зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 22.11.2023 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 12.12.2023 на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу [PERSON] з відміткою «адресат відмовився». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. Крім того, клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 29.01.2019 року [PERSON] звернулась до АТ «Акцент - Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідно до якої вона погодилась з тим, що дана заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась і згідна з умовами і правилами надання банківських послуг. Зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінам на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua (а. с. 9). Цього ж дня відповідачка ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», де обумовлено істотні умови договору (а.с.10). На підставі вказаної анкети-заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до довідки за картами [PERSON] відкрито в АТ «Акцент - Банк» рахунок та видано картку строком дії до серпня 2022 року (а.с. 18). За період з 29.01.2019 по 25.09.2023 відповідачці 29.01.2019 встановлено ліміт 7800,00 грн, 29.03.2023 зменшено ліміт - 7272,22 грн, 22.06.2023 збільшено - 7300,00 грн (довідка за лімітами, а.с.19). При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифи користування кредитною карткою «Унівесральна», «Унівесральна COLD» не містить підпису відповідача, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Умов та Тарифи розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у АТ "А-Банку". Однак, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, в якому визначені, основні умови кредитування, процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. Тобто судом враховано, що сторонами погоджено, зокрема, процентну ставку за користування кредитними коштами та інші умови кредитування. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту, відповідач відповідно до статей 626, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 29.01.2019 року, укладеним між АТ «Акцент - Банк» та клієнтом [PERSON] , станом на 25.09.2023 рік остання має заборгованість в сумі 13117,89 грн, яка складається з: 7272,22 грн - заборгованість за кредитом, 5845,67 грн. - заборгованість по відсоткам. (а. с. 6 -8). Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Крім того, позивачем надано Виписку по картці оформленої на клієнта банку [PERSON] (а.с.11-17), з якої вбачається користування відповідачкою кредитними коштами. Таким чином судом встановлено, що відповідачка належним чином свої обов`язки за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості, яка станом на 25.09.2023 року складає 13117,89 грн. Враховуючи те, що відповідачка, будучи ознайомленою з умовами кредитування, уклавши кредитний договір, не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяла на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення . Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, стягнувши судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved