Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит від 21 лютого 2022 року № 1851707 у розмірі 21395,00 грн та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.02.2022 між сторонами укладено договір про споживчий кредит № 1851707, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, строком на 30 днів, тобто до 08.03.2022. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Представником відповідача [PERSON] подано відзив на позов, який містить заперечення на нього. Наводить аргументи про те, що відповідач з 11.04.2023 призваний до Збройних Сил України на підставі указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022. Відтак, щодо сплати відсотків просить застосувати положення п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (військовослужбовці, які мають кредитні зобов`язання перед банком, мають право на звільнення від сплати відсотків за користування кредитом). У зв`язку із наведеним просить у позові відмовити. 03 листопада 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представником позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, подав відзив на позовну заяву, а відтак, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились на підставі матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 21 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №1851707 (далі - договір). Відповідно до умов договору відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 8000,00 грн на умовах строковості, зі сплатою відсотків за користування такими у розмірі 0,95 від суми кредиту, строком з 21.02.2022 по 08.03.2022 (п.п. 2.1, 2.3 договору). Договір діє до повного виконання відповідачем зобов`язань за цим договором (п. 2.4). Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у розмірі 8000,00 грн шляхом перерахування коштів на електронний платіжний засіб відповідача. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за договорам із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість відповідача за договором становить 21395,00 грн, з яких 8000,00 грн - основний борг, 13395,00 грн - заборгованість по відсоткам. Відповідач заперечує стягнення відсотків за користування кредитним коштами, адже як військовослужбовець мобілізований до Збройних Сил України та на нього поширюються гарантії п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до п. 15 ст. 14 військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідач призваний на військову службу до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 з 11 квітня 2023 року, що підтверджено копією військового квитка серії [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості по відсоткам за користування коштами. за укладеним між сторонами договору, залишок відсотків за період з 21.02.2022 по 20.09.2022 становить у розмірі 13395,00 грн. Відтак період нарахування відсотків за користування кредитними коштами у відповідності до договору не охоплюється періодом призову відповідача на військову службу, адже такий починається з 11.05.2023. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переткання про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути основний борг у розмірі 8000,00 грн та відсотки за користування кредитними коштами що становить у розмірі 13395, 00 грн, а позов необхідно задовольнити повністю. Представником відповідача подано до суду заяву про розстрочку виконання судового рішення строком на 18 місяців, у зв`язку із складним матеріальним становищем. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Таким чином, підставою для розстрочення виконання рішення суду є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача (позивача). Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Також судом враховується те, що обставинами, які ускладнюють виконання можуть бути лише ті обставини, які існують насправді, і які безпосередньо не дозволяють відповідачу виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначеному в ньому. Повертаючись до заяви, суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що у нього наявні обставини, які ускладнюють виконання рішення, адже є особою, яка призвана на військову службу, намір відповідача виконати договірні зобов`язання щодо погашення заборгованості, перебуванням на утриманні малолітньої дитини, яка народилась [INFO] , що підтверджено наявними у справі доказами. Разом із тим, суд бере до уваги відсутність заперечень із сторони позивача щодо поданої заяви представником відповідача. Таким чином, враховуючи положення процесуального законодавства та встановлені обставини з цього питання, а саме матеріальне становище відповідача, що ускладнюють виконання рішення суду, а відтак суд прийшов до переконання про те, що [PERSON] необхідно розстрочити виконання цього рішення суду про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит від 21.02.2022 у розмірі 21395,00 грн, з моменту набрання ним в частині розстрочки виконання рішення суду законної сили, строком на 12 місяців із щомісячним погашенням суми витрат у розмірі 1782,92 грн, а заяву представника відповідача задовольнити. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved