Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 10.06.2019 року у розмірі 67 064,08 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.06.2019 року з відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. На підставі вказаного договору відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт, який надалі збільшено до 50\~000 грн, а також надано у користування кредитну картку. Станом на 10.03.2023 року внаслідок порушення умов договору та неповернення суми кредиту в повному обсязі у [PERSON] виникла заборгованість на загальну суму 67 064,08 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути із відповідача зазначений розмір заборгованості, а також 2684 грн сплаченого судового збору. АТ КБ «ПриватБанк» не забезпечили явку представника у судове засідання, разом із позовом подали клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча судом вжито заходів щодо його належного повідомлення про місце, дату і час судового засідання, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.12.2023\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом установлено такі обставини. 10.06.2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Як убачається зі змісту анкети-заяви № б/н від 10.06.2019 року, відповідач погодився і з тим, що вказана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, складають договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. На підставі укладеного договору 17.04.2020 року [PERSON] надано кредитну картку № [NUMBER] (термін дії до 09.2023 року), а 26.07.2020 року кредитну картку №\~ [NUMBER] (термін дії до 03.2024 року), що підтверджується долученою до позовної заяви довідкою банку. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] 26.06.2021 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000 грн, 26.06.2021 року кредитний ліміт збільшено до 50\~000 грн, 26.06.2021 року кредитний ліміт зменшено до 10\~000 грн, а 26.12.2022 року до 0,00 грн. Як убачається із виписки за вищевказаним договором, за період з 17.04.2020 року до 15.03.2023 року відповідач активно користувався наданими йому картками, здійснював зняття готівки, проводив розрахункові операції у торгівельно-сервісних мережах, оплачував послуги на ігрових сайтах, користувався кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.06.2019 року, станом на 10.03.2023 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 67 064,08 грн, з яких: 54 589,90 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 54 589,90грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 12\~474,18 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із такого. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст.\~628 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1\~ст. 207 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 10.06.2019 року сторонами укладено договір про надання банківських послуг, на підставі якого відповідачу відкрито картковий рахунок із встановленням кредитного ліміту, який надалі збільшено до 50\~000 грн. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши\~\~відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок останнього. [PERSON] отримав та користувався наданими позивачем коштами, а також частково погашав заборгованість за кредитом, проте взятих на себе зобов`язань згідно договору належним чином не виконав, чим допустив заборгованість. Проте суд\~звертає увагу\~на те,\~що окрім\~фактично отриманої\~відповідачем суми\~кредитних коштів,\~позивач також\~просить стягнути\~із [PERSON] \~відсотки за\~користування кредитом. Обґрунтовуючи вимоги у цій частині, позивач посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» як невід`ємні частини укладеного між сторонами договору. Однак матеріали справи не містять доказів того, що саме із цим витягом з Умов та правил надання банківських послуг\~ознайомився і погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитом та у зазначеному в цих документах розмірі. Посилання на такі умови кредитування також відсутні у анкеті-заяві від 10.06.2019\~року. Водночас долучений до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не підписаний відповідачем. Не може бути належним доказом узгодження між сторонами розміру процентів й роздруківка із офіційного сайту позивача про Умови та Тарифи, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. Отже, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які долучені до матеріалів справи та не містять підпису відповідача, на переконання суду, не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 10.06.2019 року шляхом підписання заяви-анкети. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Також не вважається частиною кредитного договору підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20. Окрім того, суд вважає, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за вищевказаним договором, суд приходить висновку про стягнення із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за\~договором про надання банківських послуг № б/н від 10.06.2019\~року у розмірі 54\~589,90\~грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути 2184,76 грн сплаченого судового збору (54589,90 х 2684/67064,08). На підставі\~наведеного,\~

Outcome: partial