Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

До суду через систему «Електронний суд» звернувся представник заявника адвокат Красюк І.В. із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . У заяві\~представник заявника\~зазначає,\~що [INFO] померла матір заявника [PERSON] - [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 09.08.2022 року. 15 грудня 2022 року приватним нотаріусом Синельниківського районного округу Дніпропетровської області заведена спадкова справа № 92/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання якої було: [ADDRESS] . 03 липня 2023 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного округу Дніпропетровської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] . Приватним нотаріусом було проаналізовано та звірено дані з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану із поданими спадкоємцями документами, що підтверджують смерть спадкодавця та родинні стосунки заявника [PERSON] із померлою [PERSON] , та було виявлено ряд розбіжностей, а саме: - у витязі № 00040358772 в розділі «Відомості про матір» вказано, що мати ( [PERSON] ) народилася [INFO] , а в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] вказано, що [PERSON] народилася [INFO] ; - у витязі № 00040358772 в розділі «Відомості про дитину» по-батькові вказано [PERSON] , а в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , та в паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , вказано [PERSON] ; - у витязі № 00040358772 в розділі «Відомості про батька» вказано власне ім`я- [PERSON] , а в свідоцтві про народження [PERSON] серія [NUMBER] , вказане власне ім`я батька [PERSON] , що унеможливлює встановлення родинних стосунків [PERSON] зі спадкодавцем, а також наявності підстав для закликання його до спадкування за законом. На час оформлення та отримання зазначеного документу, скоріше за все не було звернуто увагу на правильність та відповідність написання вищезазначених відомостей в актах цивільного стану, що на теперішній час привело до певних проблем, пов`язаних з отриманням спадщини після смерті матері заявника. Ухвалою суду\~від 21.08.2023\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено до\~слухання у\~судовому засіданні.\~Також даною\~ухвалою було\~витребувано у\~приватного нотаріуса\~Синельниківського районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області Монич М.Ю. належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 09.11.2023 року було повторно витребувано у приватного\~нотаріуса Синельниківського\~районного нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області Монич М.Ю. належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . У судове засідання заявник та представник заявника не з`явилися, представник заявника надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримують та просять їх задовольнити. Заінтересована особа до суду не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. 23.11.2023 року від приватного нотаріуса\~Синельниківського районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області Монича\~М.Ю. надійшла належним чином завірена копія спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин\~між фізичними\~особами (п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.» Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 13.04.1976 року Славгородською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області. Матір`ю вказана [PERSON] (російською мовою) (а.с.9). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої 18.01.1999 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявника зазначені [PERSON] (а.с.7-8). 08.08.2022 року мати заявника [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.08.2022 року Виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (зворотня сторона а.с.8). Згідно заповіту, який міститься в матеріалах спадкової справи, посвідченого 31.08.2006 року заступником голови виконкому Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №57, [PERSON] , [INFO] , заповіла своєму сину [PERSON] , [INFO] , належні їй житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,534 га, розташовану на території [ADDRESS] Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області; земельну ділянку площею 5,220 га, розташовану на території Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Постановою приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монича М.Ю. від 03.07.2023 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлій [INFO] [PERSON] , у зв`язку із розбіжностями у даті народження матері заявника та відомостях про батька заявника (а.с.10). Згідно повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00040358772: - в розділі «Відомості про матір» вказано, що мати [PERSON] народилася [INFO] , а в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] вказано, що [PERSON] народилася [INFO] ; - в розділі «Відомості про дитину» по-батькові вказано [PERSON] , а в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , та в паспорті громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , вказано [PERSON] ; - в розділі «Відомості про батька» вказано власне ім`я- [PERSON] , а в свідоцтві про народження [PERSON] серія [NUMBER] , вказане власне ім`я батька [PERSON] . Наявність вказаних розбіжностей перешкоджає заявнику отримати у спадок майно, яке залишилось після смерті його матері. Внаслідок вказаних помилок заявник позбавлений можливості реалізувати своє право, як спадкоємець, тобто не може здійснити оформлення спадщини. Суд приходить до висновку, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин із [PERSON] , які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved