Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

В серпні 2023 року позивач [PERSON] через представника [PERSON] звернувся в суд з позовом до Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] адвокат Костова Н.З. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача Колиндянської сільської\~ради Чортківського\~району Тернопільської\~області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили. Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , про що 04 серпня 2009 року Пробіжнянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис в книзі реєстрації смертей за №33 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Зазначений будинок був збудований батьком позивача на підставі Свідоцтва на забудову індивідуальної садиби, виданого виконавчим комітетом Чортківської районної ради депутатів трудящих Тернопільської області 22.12.1967 р. №486, плану забудови садиби та акту про відведення в натурі земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 20.04.1967р. За життя [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений 06 лютого 1998 року секретарем виконкому Пробіжнянської сільської ради, відповідно до якого належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] і розташований на присадибній ділянці 0,20 га, все майно і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, заповів своєму синові [PERSON] . [PERSON] до моменту своєї смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , але останні десять років в селі Пробіжна не проживав. Разом з ним на день його смерті в даному будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав, що підтверджено довідкою Пробіжнянської сільської ради від 08.12.2020 р. №1574. Через похилий вік та необхідність догляду [PERSON] з 1999 року проживав без реєстрації разом із своїм сином та позивачем у даній справі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено Актом від 03.12.2020 р., складеним комісією ПП «Вікторія-1» за участю сусідів. Оскільки на час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом із своїм батьком за вищевказаною адресою, він вважав, що в належний спосіб прийняв спадщину після смерті батька на підставі ст. 1268 ЦК України. 07 вересня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Наталії Богданівни щодо оформлення своїх спадкових прав. Однак нотаріусом було роз`яснено, що у зв`язку із відсутністю у позивача документів, що посвідчують право власності спадкодавця на будинок, а також доказів прийняття спадщини, оформлення права власності на спадкове майно є неможливим, у зв`язку із чим запропонував звернутись за вирішенням даного питання до суду. [PERSON] з 1999 року і до моменту своєї смерті у 2009 році не проживав за адресою своєї реєстрації в с. Пробіжна, а постійно проживав із позивачем за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, що підтверджується довідкою Пробіжнянської сільської ради від 08.12.2020 р. №1574 та Актом від 03.12.2020 р., складеним комісією ПП «Вікторія-1» за участю сусідів. Відповідно до технічного паспорту від 07.06.2023 року, складеного інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] за результатами технічної інвентаризації будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , будівництво житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами здійснено у 1967 році, окрім господарської будівлі, позначеної літ. «Г», яка збудована у 1980 році. Вказаний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами було побудовано [PERSON] до 05 серпня 1992 року, а отже, померлий набув за життя право власності на нього, яке після його смерті перейшло до позивача, як спадкоємця за заповітом. За таких обставин належним та ефективним способом захисту цивільних прав позивача, є визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Пунктом 5 ч.\~2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавця, та задовольнити позовні вимоги, встановивши факт та визнавши право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved