Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

08 березня 2023 року представник позивача Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води та плати за абонентське обслуговування в сумі 70809,88 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] та зареєстрований як абонент за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в КП «Миргородтеплоенерго», має відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргорода цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та затвердження Статуту в новій редакції окрім іншого було вирішено перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Відповідні зміни буле внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 лютого 2020 року. Станом на 01.02.2023 відповідач заборгував перед КП Миргородтеплоенерго за отримані комунальні послуги 70809,88 грн. за період з 01.03.2020 по 31.01.2023, в зв`язку з чим представник КП "Миргородтеплоенерго" просив стягнути вказану заборгованість виходячи з положень ст.ст. 205,642 ЦК України , ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», та оскільки протягом 30 днів з часу опублікування позивачем типового публічного договору до 30 вересня 2020 року відповідач не подав заперечень щодо умов договору. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати.\~ Ухвалою судді від 13 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . В поданому 17 квітня 2023 року відзиві відповідач частково визнав позовні вимоги на суму 6741 грн., так як він не користується послугами підігріву гарячої води, оскільки лічильник на подачу гарячої води опломбований за його заявою. 21 вересня 2023 року представник позивача подав заяву про заміну первісного позивача у справі з Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради на Комунальне підприємство "Тепловодсервіс " Миргородської міської ради посилаючись на рішення Миргородської міської ради №110 від 24 травня 2023 року «Про реорганізацію Комунальних підприємств «Миргородтеплоенерго» та «Миргородводоканал» Миргородської міської ради» відповідно до якого припинено Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради та установлено, що КП «Тепловодсервіс» Миргородської міської ради є правонаступником майна, прав та обов`язків КП «Миргородтеплоенерго» (а.с. 89-97). В судовому засіданні представник КП "Тепловодсервіс" просив задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві та стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, гарячої води в сумі 70809,88 грн. В ході розгляду справи пояснив, що відповідач не сплачує заборгованість за постачання теплової енергії, гарячої води та не здійснює повірку лічильника гарячої води з 2016 року, тому в нарахування заборгованості за послуги з постачання гарячої води також був включений небаланс по ГВП для споживачів будинку по [ADDRESS] , зокрема і по квартирі [ADDRESS] , який нарахований за кількістю зареєстрованих осіб в зв`язку з не повіркою лічильника гарячої води. У грудні 2022 року після обстеження житлового будинку працівниками теплової інспекції виявлено розбіжності між показником комерційного приладу ГВП будинку та дублюючого водолічильника, який встановлено після теплообмінника, вирішено не враховувати небаланс по ГВП для споживачів будинку по [ADDRESS] . У січні 2023 року було здійснено коригування заборгованості по оплаті послуг за постачання гарячої води. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в сумі 6741,00 грн, суду пояснив, що він призваний до Збройних сил України з листопада 2022 року та 01 березня 2023 року отримав вибухову травму, внаслідок чого проходив довготривале лікування. Під час несення служби та виконання обов`язку по захисту України не міг провести вчасно повірку лічильника гарячої води, а провів тільки в липні 2023 року. Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 14.07.2023, лічильник води № 004663 відповідає вимогам ДСТУ 3580-97. Вважав, що позивачем неправомірно нараховувався небаланс по ГВП для споживачів будинку, зокрема і по його квартирі. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач з 28.09.2010 зареєстрований в квартирі [ADDRESS] (а.с.54) та є споживачем житлово-комунальних послуг. Отримує послугу з постачання теплової енергії та гарячої води квартири [ADDRESS] безперебійно. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 51). Послуги з теплопостачання та постачання гарячої води вказаної квартири надавалися з жовтня 2018 року по лютий 2020 року виконавцем послуг було ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго», а з 21 лютого 2020 року рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргорода цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та затвердження Статуту в новій редакції окрім іншого було вирішено перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради. Відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 лютого 2020 року (а.с. 10,11), отже виконавцем послуг стало КП «Миргородтеплоенерго». 31 серпня 2020 року та 01 жовтня 2021 року КП «Миргородтеплоенерго» на особистому сайті https://mte.pl.ua/ опублікував типові публічні договори про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с. 29-46). Рішенням першого пленарного засідання двадцять шостої сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради №1112 від 19.07.2019 затверджено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго», які почали діяти з 02.08.2019 (а.с.13). \~ \~ \~ \~ Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 19.08.2020 №261 «Про встановлення тарифів на теплову енергію. її виробництво, транспортування, та постачання. послуги з постачання гарячої воли по категоріях споживачів КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради» затверджено тарифи па період з 01.10.2020 по 30.09.2021 (а.с. 14). Виконавчим комітетом Миргородської міської ради рішенням №352 від 17.11.2020 та рішенням № 29 від 22.12.2020 затверджено корегування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріям споживачів (а.с. 15-16). Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 14.07.2021 №284 «Про встановлення тарифів па теплову енергію. її виробництво, транспортування, та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріях споживачів КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради» затверджено тарифи на період з 01.10.2021 по 30.09.2022 (а.с. 17). Рішеннями виконавчого комітету Миргородської міської ради від 13.10.2021 № 457 від 17.11.2021 № 489 та 17.12.2021 №538 затверджено корегування тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріям споживачів (а.с.18-20). Рішеннями виконавчого комітету Миргородської міської ради від 07.10.2021 № 341 затверджено корегування тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріям споживачів КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради» затверджено тарифи на період з 01.10.2022 по 30.09.2023 (а.с. 21). Згідно Акту прийняття водоміра на облік від 14.02.2008 у присутності представника абонента [PERSON] проживаючого за адресою : [ADDRESS] були запломбовані водоміри, зокрема лічильник гарячої води №04663 (а.с. 77). Повірка лічильника №004663 була проведена в 2013 році відповідно до Акту прийняття лічильника на повірку від 27.02.2013 (а.с.79). Споживач [PERSON] 22.06.2022 підписав заяву приєднання до індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, номер засобу вимірювальної техніки 04663 (а.с.78). Відповідно до розрахунку боргу за постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.03.2020 по 31.01.2023 наданого за адресою [ADDRESS] , споживач [PERSON] , загальна заборгованість становить 70809,88 грн (29716,82 грн - постачання теплової енергії, 40556,66 постачання гарячої води) (а.с.22). Відповідач призваний до Збройних сил України з листопада 2022 року та 01 березня 2023 року отримав вибухову травму, внаслідок чого проходив довготривале лікування (а.с.107-115). Згідно Протоколу №1 засідання постійно діючої комісії з оптимізації втрат та контролю покращення якості надання послуг від 30.01.2023 після обстеження житлового будинку працівниками теплової інспекції у грудні 2022 року виявлено розбіжності між показником комерційного приладу ГВП будинку та дублюючого водолічильника, який встановлено після теплообмінника та вирішено не враховувати небаланс по ГВП для споживачів будинку по [ADDRESS] та у січні 2023 року проведено коригування по кватирі №46 та №62 (а.с. 76) . Відповідно до наданого відповідачем Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №13-Т5/1082 від 14.07.2023, лічильник води № 004663 відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 (а.с.106). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом. Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Таким чином, договір про надання послуг з централізованого опалення та договір про надання послуг з постачання гарячої води є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії та договір про надання послуг з постачання гарячої води містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» «Миргородтеплопенерго» надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з постачання теплової енергії. КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради, як виконавець послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, згідно «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гаряч води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 в 21.07.2005 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надавало Боржнику послуги з теплопостачання. Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної гарячої води і водовідведення», послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про надання послуги з постачання теплової енергії. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з постачання теплової енергії може бути у вигляді мовчання. 31 серпня 2020 року та 01 жовтня 2021 року Комунальним Підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради на офіційній сторінці «МИРГОРОДТЕПЛОЕНЕРГО» (https://mte.pl.ua/) та офіційній сторінці Миргородські міської ради (http://mvrgorod.pl.ua). опубліковано типовий публічний договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованої постачання гарячої води для його укладання всіма споживачами послуг, умови цього договору однакові для всіх споживачів та набирають чинності через 30 днів з дня йог публікації на офіційній сторінці. Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у боржника не виникло заперечень щодо його укладання, виходячи з практики викладеної постановою ВСУ від 22.02.2018 року по справі №641/2634/16, постановою ВСУ від 11.11.2019 по справі №646/834/17 між КП «Миргородтеплоенерго» та [PERSON] виникли фактичні договірні відносини на підставі Типового Договору з індивідуальній споживачем. Згідно Типових Договорів, споживач зобов`язаний оплачувати послуги щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями 67, 68 Житлового кодексу України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою КМУ України від 08 жовтня 1992 року № 572, п. 7 зобов`язують власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Щодо повірки лічильника гарячої води суд зазначає неступне. Відповідно до абзацу 5 ч. 4 ст. 17 ЗУ Про метрологію та метрологічну діяльність періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором. Згідно пункту 3 ст.10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що: у разі якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби) розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показаннями вузлів розподільного обліку. Якщо виникає різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Судом встановлено, що на момент звернення до суду позивача з позовом, відповідачем повірка лічильника №004663 була проведена в 2013 році відповідно до Акту прийняття лічильника на повірку від 27.02.2013. У зв`язку з відсутністю повірки лічильника гарячої води позивачем за послуги постачання гарячої води додатково здійснювалися нарахування за небаланс по гарячому водопостачанню для споживачів будинку по [ADDRESS] між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] пропорційно кількості зареєстрованих осіб. Згідно Протоколу №1 засідання постійно діючої комісії з оптимізації втрат та контролю покращення якості надання послуг від 30.01.2023 після обстеження житлового будинку працівниками теплової інспекції у грудні 2022 року виявлено розбіжності між показником комерційного приладу ГВП будинку та дублюючого водолічильника, який встановлено після теплообмінника та вирішено не враховувати небаланс по ГВП для споживачів будинку по [ADDRESS] та у січні 2023 року проведено коригування по кватирі №46 та №62 Однак позивачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надано будь яких доказів щодо періоду нарахування заборгованості за послуги постачання гарячої води у зв`язку з небалансом по гарячому водопостачанню для споживачів будинку по [ADDRESS] та періоду за який здійснено перерахунок заборгованості. Крім того, відповідачем здійснена повірка лічильника гарячої води відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №13-Т5/1082 від 14.07.2023. Лічильник води № 004663 відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 Суд погоджується з доводами позивача про правомірність нарахування заборгованості за постачання гарячої води у зв`язку з відсутністю повірки лічильника гарячої води відповідно до ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Однак враховуючи майновий стан та стан здоров`я відповідача, а також завдання цивільного судочинства щодо справедливого розгляду справи, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки нарахування за послуги з постачання гарячої води були значно завищені від суми нарахувань за показниками лічильника гарячої води, який відповідає вимогам ДСТУ, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з березня 2020 року по січень 2023 року за послуги постачання гарячої води в сумі 15000 грн та за послуги з постачання теплової енергії в сумі 29716,82 грн. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України в сумі 1691,00 грн.

Outcome: partial