Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25 січня 2018 розірвано. У даному шлюбі у сторін народилось четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . У позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] , що стосується визначення місця проживання двох старших синів відмовлено. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] добровільно бажають проживати з матір`ю, оскільки за місцем проживання у с.Жолоби вони перебувають під психологічним тиском свого батька та баби, які обмежують їх у спілкуванні з матір`ю. Кременецькою міською радою надано висновок, яким визначено місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Однак, з цим вона не погоджується. За таких підстав, позивач просить визначити місце проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . 20.10.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 10.11.2023 до суду надійшов відзив [PERSON] , в якому відповідач позов не визнав та просив у позові відмовити. З часу залишення свого постійного місця проживання, а саме будинку в с.Жолоби, [PERSON] змінила вже не одне місце проживання і станом на сьогоднішній день у неї відсутнє власне житло, що негативно впливатиме на інтереси дітей, так як часта зміна місця проживання призводить до відсутності сталих соціальних зв`язків, розвитку дітей у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Відповідач вважає, що доводи позивача за первісним позовом не доведені належними та достатніми доказами 10.11.2023 відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей з батьком. Зустрічна позовна заява обгрунтована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.01.2018 розірвано. Вже тривалий час між ними існує спір про визначення місця проживання чотирьох дітей. Фактично даний спір виник у 2021 році, коли він звернувся в суд про визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] із батьком, оскільки старші сини [PERSON] та [PERSON] і так проживали з ним. Однак, відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року визначено місце проживання [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю, а в задоволенні вимог щодо проживання старших синів з матір`ю відмовлено, таким чином не було вирішено місце проживання синів [PERSON] та [PERSON] . В серпні цього року він і позивач-відповідач звернулись у службу у справах дітей з метою отримання висновку про визначення місця проживання двох старших синів. В результаті розгляду їхніх звернень органом опіки і піклування Кременецької міської ради було вирішено визначити місце проживання їхніх старших синів [PERSON] та [PERSON] з батьком. Вважає, що дане рішення органу опіки та піклування Кременецької міської ради є обґрунтованим та таким, що відповідає якнайкращим інтересам їхніх дітей [PERSON] та [PERSON] . За вказаних обставин, [PERSON] просить визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . 15.11.2023 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей з батьком з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом. 15.11.2023 ухвалою суду витребувано з Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні належним чином завірену копію історії хвороби малолітнього [PERSON] , [INFO] . 04.12.2023у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті. У судовому засіданні позивач - відповідач [PERSON] та її представник адвокат Булава О.П. первісний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити повністю. Зустрічний позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. [PERSON] вважає, що визначення місця проживання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з нею відповідатиме найкращим інтересам дітей. У судовому засіданні відповідач - позивач [PERSON] та його представник адвокат Медвідь І.М. первісний позов не визнали з підстав, викладених у відзиві, та просили відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов підтримали з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, та просили його задоволити повністю. [PERSON] пояснив, що сини проживали і проживають з ним за адресою [ADDRESS] . Тут вони мають все необхідне, власну кімнату, друзів,а тому слід визначити їхнє проживання з ним. Представник третьої особи Кременецької міської ради Наумович В.В. у судовому засіданні пояснив, що у [PERSON] створені всі умови для проживання, діти хочуть проживати з батьком, тому було прийнято рішення про визначення місця проживання дітей з [PERSON] . За таких обставин, вважає, що у задоволенні первісного позову [PERSON] слід відмовити, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визначення місця проживання синів разом із ним слід задоволити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи: 01 червня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2018 року було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача-відповідача змінено на « [PERSON] ». Батьками [PERSON] , [INFO] (12 років) та [PERSON] , [INFO] (15 років) є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 12.11.2020 та серії [NUMBER] .11.2020. Відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області № 601/1302/21від 17.03.2022 у позові [PERSON] про визначення місця проживання дітей - відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково. Визначено місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . В решті позову відмовлено. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2022 року рішення Кременецького районного суду Тернопільської області № 601/1302/21від 17.03.2022 залишено без змін. З довідок, виданих Управлінням соціального захисту населення та охорони здоров`я України м.Кременець № 01-03/915, № 01-03/913, № 01-03/914, №01-03/912 від 01.05.2023 вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення та охорони здоров`я України м.Кременець і отримує допомогу на дітей, як малозабезпечена сім`я, а саме з листопада 2022 року по квітень 2023 року отримала 42431,58 грн.; отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях та з листопада 2022 року по квітень 2023 року отримала 25200 гривень; отримала допомогу на 1 дитину одиноким матерям з листопада 2022 року по квітень 2023 року в розмірі 2776,66 гривень та отримує одноразову допомогу при народженні 1 дитини за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року отримала 5160 гривень. Згідно довідки Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я України м.Кременець №01-03/2240 від 30.10.2023, [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗНОЗ м.Кременець та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. З квітня 2023 року по вересень 2023 року отримав допомоги в розмірі 28267,29 грн. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] №55/02-12 від 09.05.2023 службою проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] . За цією адресою проживає [PERSON] з трьома малолітніми дітьми без реєстрації. Умови проживання дітей задовільні. В помешканні помірно чисто, тепло, наявні меблі та килимові покриття, продуктами харчування забезпеченні. Згідно акту обстеження умов проживання № 86/01-12від 24.07.2023 органом опіки та піклування проведено обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Діти забезпечені всім необхідним, зокрема мають окрему кімнату з необхідними меблями та технікою, забезпечені одягом та взуттям, продуктами харчування. Умови проживання задовільні.За даною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради №232/02-27 від 01.05.2023, скарг на [PERSON] в Кременецьку міську раду не надходило. До адміністративної відповідальності не притягувалася. Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради№48/08-33/2-2 від 28.11.2023, за час проживання на території с.Жолоби Кременецького району Тернопільської області на [PERSON] скарг та зауважень не надходило. Характеризується з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягувався. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №563 від 16.02.2022 року [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] встановлено порядок побачень з її малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] встановлено порядок побачень з його меншими малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 1291 від 09.08.2023, вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] здійснювала купівлю канцтоварів, продуктів харчування, мобільного телефону, що підтверджується товарними чеками та накладними. Згідно епікризу №1270, №2278 [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , перебував на стаціонарному лікуванні у 8-му психіатричному відділенні КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР з 12.02.2015-25.03.2015 та з 15.02.2023-07.03.2023, діагноз: розлад психологічного розвитку. ЗНМ ІІ рівня. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] і бабусею дітей. Старші діти [PERSON] та [PERSON] постійно проживають з її сином та з нею. Психологічного тиску на дітей не чинять, у спілкуванні матері з дітьми не перешкоджають. Батько дітей забезпечує всім необхідним, слідкує за їхнім здоров`ям. В дітей налагоджене життя. Діти після розлучення сина з колишньою невісткою залишились проживати з сином. [PERSON] 3 роки після цього не навідувалась до них. У судовому засіданні було з`ясовано думку дітей з приводу спірних правовідносин. Зокрема, малолітній [PERSON] , [INFO] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] , висловили свою думку, що бажають проживати разом із своїм батьком за місцем теперішнього свого проживання, до мами переїжджати не хочуть. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з вимогами ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Частина 4 ст. 29 ЦК України визначає, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 у справі № 404/3499/17. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Так, ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 (далі за текстом - Конвенція), визначено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з положеннями ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Європейський суд з прав людини у справі «М.С. проти України» у рішенні від 11.07.2017 (заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз наведених норм права та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Крім того, суд наголошує, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і гарантує, що інтереси дітей захищені. Належна увага повинна приділятися поглядам та думці дитини згідно з її віком і зрілістю. Закріплення вказаними вище міжнародними документами та актами внутрішнього законодавства України право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються. Разом із тим, згода дитини на проживання з одним із батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не відповідає та не захищає права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям. У шлюбі в них народилося четверо дітей. Після розірвання шлюбу між сторонами склалися неприязні стосунки. Згідно рішення суду від 17 березня 2022 року, яке залишено в силі постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2022 року визначено місце проживання двох менших, малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . У позові [PERSON] відмовлено. Впродовж всього життя неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживали за адресою: [ADDRESS] . Після розлучення батьків залишились проживати з [PERSON] та перебували на його утриманні. Під час проживання дітей з батьком, останній самостійно виховував їх, доглядав за ними та приділяв їм весь свій вільний час. При цьому відомостей про те, що існували чи існують будь-які протиріччя або перешкоди у спілкуванні дітей з матір`ю у період проживання з батьком судом не встановлено та матеріали справи не містять. Долучений [PERSON] до матеріалів справи відеозапис суд до уваги не приймає, оскільки з нього неможливо встановити, якої події стосується даний запис та неможливо встановити дату відеозапису. В судовому засіданні було заслухано думку дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно їхнього проживання з одним із батьків. Вони зазначили, що хочуть проживати з татом. Так, з висновку органів опіки та піклування виконавчого комітету Кременецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 1291 від 09.08.2023, вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . При цьому, під час проведення обстеження умов проживання працівниками органів опіки та піклування встановлено, що за місцем проживання матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] створені задовільні умови для проживання дітей. Також обстежено умови проживання дітей за адресою [ADDRESS] . Діти забезпечені всім необхідним, зокрема мають окрему кімнату з необхідними меблями та технікою, забезпечені одягом та взуттям, продуктами харчування. Відтак вказані обставини дають підстави дійти висновку, що обоє з батьків забезпечили за місцем свого проживання для дітей належні умови для проживання, навчання та розвитку. При цьому суд зазначає, що висновки органів опіки та піклування не є визначальними та обов`язковими при прийнятті судом рішення про визначення місця проживання дитини, однак є вагомими та приймаються судом до уваги. Також суд враховує думку органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання дітей з батьком. Крім того, незважаючи на те, що на час розгляду справи [PERSON] , [INFO] вже виповнилося 15 років і він має право самостійно вирішувати питання щодо місця свого проживання (що він вже і визначив), проте враховуючи стан здоров`я дитини, вкрай напружені стосунки між батьками неповнолітнього , періодичного висловлювання з боку матері заперечень проти проживання сина з батьком, суд,

Outcome: approved