Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Представник позивача адвокат Зозуля А.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» про стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати. В обґрунтування вимог посилається на те, що наказом №54 від 31.07.2020 [PERSON] була прийнята на роботу у Державне підприємство «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» на посаду молодшої медичної сестри фізіотерапевтичного відділення. Відповідно до наказу №115 від 13.11.2020 вона була звільнена з ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» у зв`язку із закінченням терміну роботи. На момент її звільнення утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати за період вересень-листопад 2020 року у розмірі 12\~893 грн 37 коп. Також, відповідно до наказу №21 від 10.05.2021, [PERSON] була прийнята на роботу у Державне підприємство «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» на посаду молодшої медичної сестри фізіотерапевтичного відділення. Відповідно до наказу №161 від 23.12.2021 вона була звільнена з ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» за згодою сторін. На момент її звільнення утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати за період травень-грудень 2021 року у розмірі 23\~815 грн 33 коп. Окрім цього, відповідно до наказу №61 від 09.09.2022, [PERSON] була прийнята на роботу у Державне підприємство «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» на посаду молодшої медичної сестри фізіотерапевтичного відділення. Відповідно до наказу №111 від 24.10.2022 вона була звільнена з ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» за згодою сторін. На момент її звільнення утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати за період липень-жовтень 2022 року у розмірі 22\~586 грн 42 коп. На момент звернення до суду із позовною заявою, розрахунок по виплаті заборгованої заробітної плати за зазначені періоди роботи у наведених довідках із позивачем не проведено. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 листопада 2020 року по 10 травня 2021 року становить 36\~675 грн 60 коп (305 грн 63 коп - розмір середньоденної зарплати х на 120 днів затримки у її виплаті), без врахування податків та інших обов`язкових платежів. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 грудня 2021 року по 24 червня 2022 року становить - 34\~265 грн 99 коп (283 грн 00 коп - розмір середньоденної зарплати х на 121 днів затримки у її виплаті), без врахування податків та інших обов`язкових платежів. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 жовтня 2022 року по 25 квітня 2023 року становить 53 948 грн 42 коп (411 грн 82 коп - розмір середньоденної зарплати х на 121 днів затримки у її виплаті), без врахування податків та інших обов`язкових платежів. Таким чином, загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить суму у розмірі 124 890 грн 00 коп (36\~675 грн 60 коп + 34\~265 грн 99 коп + 53 948 грн 42 коп). Просить стягнути з відповідача 124 890 грн 00 коп середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 31 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцезнаходженням та через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. \~ \~За загальним правилом частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 19.12.2023, є дата складення повного судового рішення 21.12.2023. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З копії трудової книжки серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] наказом №54 від 31.07.2020 була прийнята на роботу у Державне підприємство «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» на посаду молодшої медичної сестри фізіотерапевтичного відділення. Відповідно до наказу №115 від 13.11.2020 [PERSON] була звільнена з ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» в зв`язку із закінченням терміну роботи. З довідки №67 від 31.07.2023, виданої ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» встановлено, що станом на 31.07.2023 заборгованість (не виплата) заробітної плати перед [PERSON] за період з вересня 2020 року по листопад 2020 року складає 12\~893 грн 37 коп. З копії трудової книжки серії [NUMBER] встановлено, що відповідно до наказу №21 від 10.05.2021, [PERSON] була прийнята на роботу у Державне підприємство «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» на посаду молодшої медичної сестри фізіотерапевтичного відділення. Відповідно до наказу №161 від 23.12.2021 [PERSON] була звільнена з ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» за згодою сторін. З довідки №68 від 31.07.2023 виданої ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» встановлено, що станом на 31.07.2023 заборгованість (не виплата) заробітної плати перед [PERSON] за період з травня 2021 року по грудень 2021 року складає 23 815 грн 33 коп. З копії трудової книжки серії [NUMBER] встановлено, що наказом №61 від 09.09.2022, [PERSON] була прийнята на роботу у Державне підприємство «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» на посаду молодшої медичної сестри фізіотерапевтичного відділення. Відповідно до наказу №111 від 24.10.2022 [PERSON] була звільнена з ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» за згодою сторін. З довідки №69 від 21.08.2023 виданої ДП «Санаторно-курортний лікувальний центр «Шкло» встановлено, що станом на 21.08.2023 заборгованість (не виплата) заробітної плати перед [PERSON] за період з липня 2022 року по жовтень 2022 року складає 22 586 грн 42 коп. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень ст.13 КЗпП України, колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач. Так, згідно з довідкою №67 від 31.07.2023, середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] становить: 305 грн 63 коп. Кількість робочих днів за час затримки повного розрахунку із виплати заробітної плати, а саме за період з 15.11.2020 по 10.05.2021, становить 120 днів. Отже, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні [PERSON] за даний період складає: 305 грн 63 коп х 120 робочих днів = 36\~675 грн 60 коп. Згідно з довідкою №68 від 31.07.2023, середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] становить: 283 грн 19 коп. Кількість робочих днів за час затримки повного розрахунку із виплати заробітної плати, а саме за період з 24.12.2021 по 24.06.2022, становить 121 днів. Отже, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні [PERSON] за даний період складає: 283 грн 00 грн х 121 робочих днів = 34265 грн 99 коп. Згідно з довідкою №69 від 21.08.2023, середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] становить: 411 грн 82 коп. Кількість робочих днів за час затримки повного розрахунку із виплати заробітної плати, а саме за період з 25.10.2022 по 25.04.2023, становить 131 днів. Отже, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні [PERSON] за даний період складає: 411 грн 82 коп х 131 робочих днів = 53 948 грн 42 коп. Згідно з пунктами 1-4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, з відповідними змінами (далі - Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно до п.5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Пунктом другим Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з пунктами 3 та 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата: доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Пунктом 8 Порядку унормовано, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 пункту 8 Порядку). З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи із середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18). З огляду на очевидну не співмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку з встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, діями позивача та відповідача, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення ним належних при звільненні позивача виплат у сумі 59\~295 грн 12 коп (12\~893 грн 37 коп + 23\~815 грн 33 коп + 22\~586 грн 42 коп), що дорівнює невиплаченій частині за відповідні періоди заробітку, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1248 грн 90 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 592 грн 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial