Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

7 листопада 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ «Коллект центр») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 1 червня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів») та відповідачем було укладено договір позики №75451793 за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. За умовами укладеного договору ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти у сумі 13865,00 грн, строк кредитування 30 днів до 1 липня 2021 року, знижена процентна ставка за день 0,69 %, процентна ставка (базова/фіксована) за день 1,99%. Посилаючись на те, що [PERSON] умови укладеного договору позики не виконує, а також на те, що ТОВ «Коллект центр» набуло право вимоги по вказаному договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 42361,60 грн; з яких 13865,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 28242,86 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 31,90 грн нараховані три проценти річних, 221,84 грн - інфляційні втрати. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористалася. Судом встановлено, що 1 червня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75451793, відповідно до умов якого останній надано кредит в розмірі 13865,00 грн, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника, строком на 30 днів, тобто до 1 липня 2021 року, та погодили знижену процентну ставку за день 0,69 % та фіксовану процентну ставку за користування коштами кредиту 1,99 % в день, орієнтовна вартість позики 16735,06 грн. Договір підписано електронним підписом [PERSON] , який відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 1ut80oJqz5. Відповідно до пункту 17 договору інші умови цього договору регулюються правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (далі Правила), які є невідємною частиною договору. Пунктом 6.5 Правил встановлено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі /несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Пунктом 7.1 Правил встановлено, що позичальник має право подовжити строк користування позикою (далі - пролонгація). За подовження строку користування позикою, позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Згідно пункту 7.2. Правил умови пролонгації вказуються в особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник при оформленні пролонгації визначаються виходячи з базової процентної ставки, зазначеної у договорі позики, та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити пролонгацію. Відповідно до пункту 7.6. Правил при кожному подовженні строку користування позикою, змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до повернення позичальником. Крім цього, інформація щодо нової кінцевої дати строку позики та розміру заборгованості доступна позичальнику в особистому кабінеті. Зі змісту повідомлення ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» від 10 квітня 2023 року вбачається, що 1 червня 2021 року згідно кредитного договору 75451793 було перераховано 13865,00 грн на карту № [NUMBER] , номер платежу 6375814465623721354907041. 27 січня 2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі ТОВ «Вердикт капітал») було укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до якого фактор (ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів») передав у повному обсязі, а ТОВ «Вердикт капітал» прийняло у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за договором позики № 75451793 від 1 червня 2021 року, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до цього договору. 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт капітал» на підставі договору № 10-01/2023 відступило право вимоги ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за договором позики № 75451793 від 1 червня 2021 року, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до цього договору. Долучений до матеріалів справи розрахунок свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, в останньої виникла заборгованість у розмірі 42361,60 грн; з яких 13865,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 28242,86 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 31,90 грн нараховані три проценти річних, 221,84 грн - інфляційні втрати. Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК україни) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором ( статті 514 ЦК України). Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України " Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається ( приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття ( акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви ( форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 Закону України " Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір ( оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір ( оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідно до умов даного договору [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 13865,00 грн, які були перераховані на її платіжну картку, що підтверджується повідомлення ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» від 10 квітня 2023 року. Доказів того, що відповідач повністю повернула тіло кредиту, матеріали справи не містять. Щодо стягнення заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 28242,86 грн. з [PERSON] на користь позивача, суд зазначає наступне. За правилами частини 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилався на ту обставину, що розмір заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги становить 28242,86 грн. Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановлені договором. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 381/4163/14-ц (провадження № 61-11814св20) зазначено, що: «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання»; Відповідно до наданого розрахунку заборгованості [PERSON] за договором позики проценти за користування кредитом визначені за період з 1 червня 2021 року по 1 лютого 2022 року в розмірі 37331,51 грн, з урахуванням сплати заборгованості в розмірі 9088,65 грн, залишок заборгованості по процентам становить 28242,86 грн. Разом з тим строк кредитування відповідно до договору становив 30 днів, тобто до 1 липня 2021 року Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту у порядку, передбаченому розділом 7 Правил, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор продовжив строк дії кредиту, як це передбачено розділом 7 Правил. Таким чином суд вважає що відсутні підстави для стягнення заборгованості зі сплати процентів нарахованих після 30 червня 2021 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що проценти підлягають нарахуванню за період з 1 червня 2021 року по 30 червня 2021 року в розмірі 2870,06 грн. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за процентами, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Позивачем не надано доказів пролонгації строку кредитування. Проте, вказана обставина не позбавляє позичальника обов`язку повернути позивачеві фактично отримані ним кредитні кошти та проценти нараховані в межах строку кредитування. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач частково погашала заборгованість за кредитним договором на загальну суму 9088,65 грн, а тому враховуючи розмір тіла кредиту 13865,00 грн та нараховані проценти за період з 1 червня 2021 року по 30 червня 2021 року в розмірі 2870,06 грн, часткове погашення заборгованості в розмірі 9088,65 грн, суд приходить до висновку, що заборгованість за процентами повністю погашена боржником та частково сплачено тіло кредиту, а саме (13865,00 грн + 2870,06 грн) - 9088,65 грн = 7646,41 грн, таким чином з відповідача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7646,41грн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). Суд враховуючи принцип диспозитивності та те, що позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції та три проценти річних за період з 27 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року, приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача 17,60 грн нарахованих 3 відсотків річних (7 646,41 x 3 % x 28 : 365 : 100 = 17,60 грн) та 122,34 грн інфляційних втрат (7 646,41 x 1.01600000 - 7 646,41 = 122,34 грн). Отже позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення з відповідача заборгованість зі сплати тіла кредиту у розмірі 7646,41грн, трьох відсотків річних в розмірі 17,60 грн та інфляційних втрат в розмірі 122,34 грн, разом 7786,35 грн. Згідно частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК України). Із матеріалів справи вбачається, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді в розмірі 13000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 2 січня 2023 року, витягом з акту №2 про надання юридичної допомоги, платіжною інструкцією № 380790022 від 25 серпня 2023 року. Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов на 18,38%, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 493,32 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2389,4 грн.

Outcome: partial