Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

15 травня 2023 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що народилася [INFO] . Її батьком є [PERSON] , який народився [INFO] в місті Галич Галицького району Івано-Франківської області, помер [INFO] . Заявник є інвалідом по слуху з 1992 року і отримує пенсію по інвалідності. У зв`язку із втратою годувальника (батька), у відповідності до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається пенсія непрацездатним членам сім`ї, які були на його утриманні, а тому заявник вважає, що має перейти на пенсію по втраті годувальника її батька. Однак при поданні заявником заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області отримала відмову у призначенні пенсії у зв`язку із невідповідністю прізвища у правовстановлюючих документах, що не дає можливості ідентифікувати особу, зокрема у свідоцтві про народження вказано прізвище [PERSON] , а у витязі Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища прізвище зазначено [PERSON] . Крім того, з рішення Пенсійного фонду вбачається, що за доданими документами до страхового стажу неможливо взяти до уваги записи трудової книжки батька від 31 липня 1974 року, оскільки на титульному аркуші має місце виправлення по батькові. У трудовій книжці було зазначено ім`я російською мовою [PERSON] , українською мовою по батькові мало бути вказано [PERSON] . За таких обставин заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки, в якій міститься виправлення імені батька. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2023 року, дану справу розподілено головуючому судді Шамотайлу О.В. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 116 від 24 липня 2023 року проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді Шамотайла О.В. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2023 року, дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. Ухвалою суду від 27 липня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною заявою. Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про закриття провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судове засідання заявник не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника, підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи 1 у судове засідання не прибула, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. У судове засідання представник заінтересованої особи 2 не прибула, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини\~шостої статті\~259\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Оскільки сторони у судове засідання, призначене на 11 грудня 2023 року, не з`явилися, суд, з дотриманням положень\~статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 3). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 10 серпня 1996 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.4). [INFO] заведена трудова книжка [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 8). Заявник є інвалідом по слуху (а.с. 7). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05 квітня 2023 року № 926160141985 відмовлено [PERSON] у перерахунку пенсії, оскільки у поданих нею документах вбачається розбіжність у написанні прізвища особи, зокрема у свідоцтві про народження вказано прізвище [PERSON] , а у витязі Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище заявниці зазначено [PERSON] . Також за доданими документами до страхового стажу не можливо взяти до уваги записи згідно трудової книжки від 31 липня 1974 року, оскільки на титульному аркуші має місце виправлення по батькові (а.с. 9-11).Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 293 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого поряду їх встановлення. У відповідності до частини першої статті 316 Цивільного процесуального кодексу України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 7 вказаної Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Як вбачається зі змісту заяви, встановлення факту родинних відносин [PERSON] необхідно для подальшого звернення до органів пенсійного фонду та призначення пенсії по втраті годувальника. Наявність перешкод в набутті цього права без встановлення юридичного факту родинного зв`язку підтверджується рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05 квітня 2023 року № 926160141985. Враховуючи, що в іншій спосіб захистити порушене право неможливо, суд вважає, що надані заявником письмові докази у повній мірі підтверджують факт наявності спорідненості\~між заявником [PERSON] та [PERSON] , як доньки та батька. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про встановлення факту родинних відносин. Вирішуючи вимоги про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки, в якій міститься виправлення імені батька, то суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати, зокрема, спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Відповідно до чинного законодавства України, встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі (трудовій книжці) не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, здійснюються у судовому порядку. Відповідно до частини другої-четвертої статті 48 Кодексу законів про працю України, на вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі. Порядок ведення трудових книжок\~визначається Кабінетом Міністрів України. У пункті 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно пункту 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, якщо ім`я,\~по батькові\~та прізвище,\~які зазначені\~в документі,\~що підтверджує\~стаж роботи,\~не збігаються\~з ім`ям,\~по батькові\~або прізвищем\~особи за\~паспортом громадянина\~України або\~свідоцтвом про\~народження,\~факт приналежності\~цього документа\~даній особі\~може бути\~встановлено у\~судовому порядку. Відповідно до пунктів 2.11-2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. З наявних матеріалів справи вбачається, що при веденні трудової книжки на ім`я [PERSON] були внесені виправлення по-батькові. Тому, досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, суд достовірно встановив факт належності трудової книжки саме [PERSON] , який є батьком [PERSON] , а також те, що виправлення у його анкетних даних обумовлені помилкою у написанні по батькові. Встановлення факту належності трудової книжки батькові заявника необхідно для призначення та отримання пенсії у встановленому законом порядку після смерті батька. Основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії за віком є трудова книжка. Без встановлення факту належності трудової книжки заявник позбавлена соціальної гарантії наданої державою, а саме на призначення та отримання пенсії по втраті годувальника. З наведених вище обставин, враховуючи, що заявник позбавлена можливості самостійно звернутися для внесення виправлень, тобто в інший спосіб вона позбавлена можливості захистити своє право, тому необхідно дійти висновку про наявність підстав для захисту її прав у судовому порядку. Отже, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що знайшло своє підтвердження того факту, що саме [PERSON] , [INFO] , належить трудова книжка, заведена 31 липня 1974 року, в якій міститься виправлення по батькові батька. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, оскільки факти, які просять встановити заявник, підтверджені вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими та перевіреними судом, дані факти мають для заявника юридичне значення, від їх встановлення залежить реалізація її права на отримання пенсійних виплат та іншого порядку встановлення даних фактів немає, тому вимоги заяви підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі частини сьомої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати заявнику не підлягають відшкодуванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved