Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 07.05.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №289618249. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до Реєстру боржників №103 від 13.10.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №289618249. 31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №20102022. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу від 20.10.2022 до Договору факторингу №20102022 укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №289618249. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 768,69 грн, з яких: 12 727,85 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 040,84 грн - сума заборгованості за відсотками. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитний договір №289618249 в розмірі 40 768,69 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились. Представник відповідача подав до суду відзив згідно якого зазначив, що з позовними вимогами не згоден, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. До позову додана копія кредитного договору №289618249, укладеного 07 травня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] .. Договором визначено основні істотні умови характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштiв, розмір процентів, умови кредитування. Проте, позивачем не надано доказiв укладення зазначеного кредитного договору, а саме не додано довідку про ідентифікацію вiдповiдача, оскільки договiр пiдписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання вiдповiдачем одноразового ідентифікатора. Також надані позивачем документи не містять відомостей про отримання кредитних коштiв вiдповiдачем, що суперечить положенням ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої договiр позики є укладеним з моменту передання грошей. Будь-яких належних доказiв на підтвердження отримання кредитних коштiв позичальником, як передбачено (виписки з особового рахунку, копії меморіального ордеру тощо), позивачем не надано. Окрім того позивач по справі не надав доказiв переходу права грошової вимоги до вiдповiдача [PERSON] за кредитним договором №289618249 вiд 07.05.2020 вiд ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», i, як наслідок, що ТОВ «Таліон Плюс» набув та передав ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги до відповідача. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.05.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №289618249. Відповідно до укладеного договору, [PERSON] отримав від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» кредит у сумі 5500 грн строком на 29 днів (п. 1.1, 1.2 договору); зі сплатою процентів у розмірі 1,39 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.3. договору); зі сплатою процентів у розмірі 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2. договору (п.1.4. договору). Строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2. договору. 29.05.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 1200 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 05.06.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про продовження строку сплати кредиту на 28 днів зі сплатою 1,39 % за користування кредитом в день від суми кредиту починаючи з 05.06.2020. 12.06.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 1050 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 13.06.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 700 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 17.06.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 750 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 21.06.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 500 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 26.06.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 300 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 26.06.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 350 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 28.06.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 300 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 30.06.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 200 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 06.07.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про продовження строку сплати кредиту на 28 днів зі сплатою 1,11 % за користування кредитом в день від суми кредиту починаючи з 03.07.2020. 06.07.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про продовження строку сплати кредиту на 5 днів зі сплатою 0,70 % за користування кредитом в день від суми кредиту починаючи з 31.07.2020. 07.07.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення суми кредиту на суму 3000 грн на строк дії договору зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах договору №289618249. 08.08.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про продовження строку сплати кредиту на 30 днів зі сплатою 0,70 % за користування кредитом в день від суми кредиту починаючи з 05.08.2020. 08.08.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про продовження строку сплати кредиту на 3 дні зі сплатою 0,70 % за користування кредитом в день від суми кредиту починаючи з 04.09.2020. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до Реєстру боржників №103 від 13.10.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №289618249. 31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №20102022. Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу від 20.10.2022 до Договору факторингу №20102022 укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №289618249. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 768,69 грн, з яких: 12 727,85 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 040,84 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу(фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. У даній справі встановлено, що кредитний договір між первісним кредитором та відповідачем укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Суд не бере до уваги твердження відповідача, що позивач не надав доказів отримання ним кредитних коштів. Дане твердження спростовується, зокрема, наданими позивачем додатковими угодами до кредитного договору №289618249 від 07.05.2020 про збільшення сум кредиту та продовження строку їх сплати: від 29.05.2020, 05.06.2020,12.06.2020, 13.06.2020, 17.06.2020, 21.06.2020, 26.06.2020, 26.06.2020, 28.06.2020, 30.06.2020, 06.07.2020, 06.07.2020, 07.07.2020, 08.08.2020 та 08.08.2020 укладеними між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] .. Судом встановлено, що сам розмір заборгованості за кредитним договором №289618249 від 07.05.2020 відповідач не оскаржує. Позивачем доведено факт надання відповідачу кредитних коштів за наявними в матеріалах справи правочинами, оскільки сторони договору укладали нові правочини, якими змінювали умови первісного правочину, що свідчить про визнання сторонами договору умов укладеного між ними первісного кредитного договору. Крім того, кредитний договір, з додатковими угодами до нього, договори факторингу, додаткова угода до договору факторингу, у встановленому порядку недійсними не визнані, витяг з реєстру прав вимоги №2 до договору факторингу від 20.10.2022 в сукупності з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 07.05.2020 є підтвердженням суми заборгованості. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договори, укладені між відповідачем [PERSON] та первісними кредиторами, договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. Відповідач не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами ураховується стандарт доказування «більшої вірогідності». У даній справі належить констатувати, що стороною відповідача не спростовано дійсність укладених правочинів та розмір заборгованості, заявлений позивачем до стягнення. Встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» має право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відтак, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №289618249 від 07.05.2020 в розмірі 40 768,69 грн ( 12 727,85 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 040,84 грн - сума заборгованості за відсотками). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір 2684 грн, тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved