Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Служба у справах дітей Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області звернулася до суду з позовом про відібрання дитини у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав посилаючись на те, що розпорядженням Сторожинецького міського голови від 17.10.2023 № 263, яке було затверджене рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради №255 від 20.10.2023 р., була застосована процедура негайного відібрання малолітньої дитини [PERSON] ( [INFO] ) у її матері [PERSON] . Також зазначають, що підставою для прийняття відповідних рішень було те, що 17 жовтня 2023 до Служби у справах дітей Сторожинецької міської ради надійшло повідомлення про жорстоке поводження із дитиною з боку відповідачки та її співмешканця. В ході розмови з малолітньою [PERSON] було встановлено, що вона систематично потерпає від побоїв з боку співмешканця відповідачки, який часто пиячить. Також [PERSON] повідомила, що співмешканець посилав її купувати горілку, коли вона у нього закінчувалася, а мати коли отримує кошти також витрачає їх на горілку. Крім того, малолітня [PERSON] повідомила, що через страх перед мамою та співмешканцем їй доводилося тікати з дому та переховуватись на дереві. Під час бесіди з патронатним вихователем малолітньої в смію якої та тимчасово влаштована, стало відомо про інші факти жорстокого поводження із нею з боку відповідачки та її співмешканця, які мали місце ще в місті Бахмут Донецької області. Про факти систематичного жорстокого поводження із малолітньою дитиною та про часті недоїдання також розповіла її старша сестра [PERSON] , [INFO] у якої гостювала дитина. Крім того, малолітня дитина розповіла про сексуальне насилля, що мало місце з боку відповідачки та про наявність у дитини стійкого страху перед матір`ю та її співмешканцем. Враховуючи, що внаслідок жорстокого поводження відповідачем, а також відсутністю елементарної турботи щодо своєї дитини, яке повинно проявлятися у забезпеченні належних умов проживання, медичного нагляду позивач просить відібрати дитину [PERSON] [INFO] у її матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Передати дітей до органу опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена рекомендованим повідомленням. Суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наданих документів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіяєю свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану. Розпорядженням Сторожинецького міського голови від 17.10.2023 № 263, яке було затверджене рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради №255 від 20.10.2023 р., була застосована процедура негайного відібрання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] у її матері [PERSON] у зв`язку із жорстоким поводженням. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 4 ст.155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ч.1 ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. При ухваленні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та тимчасове влаштування дитини до державного закладу на повне державне забезпечення є виникнення в сім`ї відповідача небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання, на теперішній час мати дитини не виправила свою поведінку, характеризується негативно, не виявляє турботу до дитини, а тому суд приходить до висновку, що у [PERSON] байдуже ставлення до батьківських обов`язків відносно своєї дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] , будучи матір`ю своєї малолітньої дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини та байдуже відноситься до її здоров`я. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне відібрати [PERSON] [INFO] від матері [PERSON] [INFO] жительки [ADDRESS] без позбавлення батьківських прав та тимчасово влаштувати дитину до державного закладу на повне державне забезпечення. Разом з тим, як встановлено частиною 4 статті 170 СК України та частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», відібрання дітей у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дітей; при задоволенні позову про відібрання дітей від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дітей. В силу частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 статті 184 СК України гарантовано, що розмір аліментів, стягнутих на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред`явлення позову. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved