Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

09 жовтня 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором №BL7066 про надання банківських послуг від 24.07.2008, три проценти річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.07.2020 по 23.02.2022 в сумі 1950,59 доларів США. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.07.2008 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL7066 та Додаткова угода № BL7066/BL7066-K від 24.07.2008, відповідно до умов якої відповідачу надано кредит у розмірі 30000,00 доларів США з датою повернення 01.07.2018 та зі сплатою 16,45% за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування, та 32,9 за користування кредитом понад встановлений строк. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21.03.2011 (справа №2-231/11) позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 39356,80 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 312414,28 грн., також стягнуто 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Рішення набрало законної сили 31.03.2011. Станом на даний час рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21.03.2011 залишається не виконаним. Оскільки рішення суду є обов`язковим, відповідач порушила грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, тому у позивача виникло право нарахувати штрафні санкції відповідно до ст. 625 ЦК України, а саме три проценти річних, що відповідно до розрахунку від 16.06.2023 за період з 01.07.2020 по 23.02.2022 становить 1950,59 доларів США. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 24.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 березня 2011 року у справі №2-231/11 позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 39356,80 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 312414,28 грн. заборгованості за договором кредиту №BL7066 від 24.07.2008, а також стягнуто судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн. Як вбачається з рішення суду, 24.07.2008 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є AT «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL7066 та додаткову угоду № BL7066/BL7066-K про надання кредиту у розмірі 30000 доларів США з датою погашення 01.07.2018 та зі сплатою 16,45% за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування, та 32,9% за користування кредитом понад встановлений строк. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (зокрема: виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України); переданням відступного (ст. 600 ЦК України); зарахуванням зустрічних однорідних вимог (ст. 601 ЦК України); за домовленістю сторін (ст. 604 ЦК України); прощенням боргу (ст. 605 ЦК України); поєднанням в одній особі боржника і кредитора (ст. 606 ЦК України); неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає (ст. 607 ЦК України); смертю фізичної особи або ліквідацією юридичної особи в разі неможливості переведення боргу на правонаступника (ст.ст.608, 609 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 викладено висновок про те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц зазначено, що 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3% річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Судом встановлено, що зобов`язання, яке виникло між сторонами є грошовим. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору, а також доказів повного виконання судового рішення про стягнення з неї заборгованості. Інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено. Таким чином АТ «Універсал Банк» має право вимагати від відповідача сплатити 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд приймає розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за період з 01 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року, що становить 1950,59 доларів США. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved