Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Позовні вимоги обгрунтовує тим, що\~25 серпня 2019 року, близько 03 год. З0 хв. у місті Ужгород по вул. Доманинська, з вини відповідача [PERSON] [INFO] , який керував автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Вина відповідача [PERSON] підтверджується Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2019 р. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення прав водія строком на 6 місяців. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Peugeot 206 Sedan XR 1.4Е», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] та за кермом якого знаходився водій [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності № АК/6615137, укладеного із AT «СГ «ТАС», строк дії якого з 04.01.2019 року по 03.01.2020 року. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахован не була. Розмір завданих\~збитків згідно\~Звіту №29/20\~від 31\~березня 2020\~року,\~складеного експертом\~Тимканич М.С.\~був визначений\~згідно ст.\~29\~Закону України\~Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~як вартість\~відновлювального ремонту\~КТЗ «Peugeot\~206\~Sedan\~XR\~1.4Е»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] в\~результаті його\~пошкодження під\~час ДТП\~та складає\~367\~121,28\~грн.,\~при цьому\~оскільки ринкова\~вартість до\~ДТП автомобіля\~становила 104\~115,00\~грн.,\~то вартість\~матеріального збитку\~експертом встановлена\~як 104\~115,00\~грн. Вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля Peugeot 206 д.н.з. [NUMBER] розрахована із врахуванням ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наступним чином: 88 473,60 грн. (вартість ТЗ до ДТП) - 33 266,96 грн. (вартість ТЗ після ДТП) = 55 206,94 грн. - вартість матеріального збитку з врахуванням ст. 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"». 19 листопада 2019 року потерпілий подав до МТСБУ повідомлення та 17 січня 2020 року з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою. Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. У зв`язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесла витрати на аварійного комісара, яким було здійснено огляд транспортного засобу та проведення експертизи на загальну суму 1100 грн. 00 коп. Так, зазначена шкода, особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. В зв`язку з настанням події, а саме ДТП, МТСБУ 27 квітня 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 55 206 грн. 64 коп., відповідно до Наказу МТСБУ № 4679 від 22.04.2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ціна позову розрахована наступним чином: 55206,64 грн. (страхове відшкодування) + 1 100,00 грн. (виграти за послуги аварійного комісара) = 56 306.64 грн., які і простяь стягнути з відповідача на свою користь, крмі того просять стягнути понесені судові витрати у розмірі 2\~684 грн. Відзив на позовну заяву не подано. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2023 року, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання 19.12.2023 року: представник позивача не з`явився, подав заяву у якій зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить таки задовольнити, не заперечує відносно заочного розгляду справи; відповідач в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надіслання поштових повідомлень про вручення судової повісти та оголошенням на офіційному веб -порталі судової влади України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та в порядку ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи: 25 серпня 2019 року, близько 03 год. 30 хв. у місті Ужгород по вул. Доманинська, з вини відповідача [PERSON] [INFO] , який керував автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2019 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення прав водія строком на 6 місяців. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Peugeot 206 Sedan XR 1.4Е», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до\~Довіренності [PERSON] \~надав право\~ [PERSON] \~представляти його\~інтереси в\~МТСБУ,\~а також\~банківських установах,\~з приводу\~отримання страхового\~відшкодування,\~щодо страхової\~події яка\~відбулась з\~належним йому\~транспортним засобом\~«Peugeot\~206\~Sedan\~XR\~1.4Е»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] . Разом з тим, на час ДТП [PERSON] , чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів не мав, вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» не виконав. 19 листопада 2019 року потерпілий подав до МТСБУ повідомлення та 17 січня 2020 року з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою. В зв`язку з настанням події, а саме ДТП, МТСБУ 27 квітня 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 55 206 грн. 64 коп., відповідно до Наказу МТСБУ № 4679 від 22.04.2020 року. Розмір регламентної\~виплати розраховано\~позивачем відповідно\~до статті\~30\~Закону України\~Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів та\~п.п 7.17, 7.18 Методики. Розрахунок страхового відшкодування, підтверджується Звітом №29/20 від 31 березня 2020 року, складеного експертом Тимканич М.С. Крім того позивачем у відповідності до ст. 40 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, залучено аварійного комісара витрати на послуги якого склали 1100 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 12.05.2021 року за № 1030191. Фактичні витрати МТСБУ, пов`язані з страховим випадком, склали 56\~306,64 гривень. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на захист цивільних прав та інтересів визначено ст. 15 ЦК України. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Положеннями\~статті 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями), шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. \~ \~ \~ \~Відповідно до норм ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Такими актами є Закон України «Про страхування» та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,, який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки [PERSON] своїми діями завдав шкоди майну [PERSON] , в силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, на нього законом покладено обов`язок з відшкодування такої шкоди. Відповідно до п. 21.1\~ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Згідно з п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 40.3\~ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41 цього Закону. Відповідно до п. 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 41.4\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Як встановлено у ході судового розгляду справи, позивач, виконав свої обов`язки перед [PERSON] та здійснив регламентні виплати у розмірі 55 206,64 грн на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням від 27 квітня 2020 року № 1477971, а отже до нього перейшло право вимоги до відповідача в межах сплаченої суми. Крім того, позивачем понесено витрати\~на залучення аварійного комісара в розмір 1100 гривень. Відповідно до ст.30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оірнку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати налідновдювальний ремонт транспортного засобу перевиистть вартість транспортного засобу до дорожньо - транспортної пригоди. Як вбачається з представлених суду матеріалів справи, розрахунок збитків здійснено на підставі ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Встановлені судом обставини відповідачем не спростовані, доказів протилежного у ході судового розгляду справи судом не здобуто. Відповідно до ч. 5 ст. 263ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Згідно з ст. 12 ЦПК України,\~\~цивільне судочинство в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, доведеність позивачем належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається на підтвердження своїх вимог, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат: Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню 2684 гривні витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved