Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Стороною позивача пред`явлений позов до відповідача [PERSON] , за яким сторона позивача просить стягнути на користь позивача з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування таких позовних вимог у позові зазначено про те, що 11 грудня 2020 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 1676 від 11.12.2020. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. На цей час позивач з відповідачем проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги позивачеві на її утримання не дає. Позивач не може працювати, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона не має. У судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] не прибули, подали до суду разом із позовом за підписом представника позивача [PERSON] письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності за змістом якої не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади (а. с. 19), про причини неявки суд не сповістив. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне вирішити позов за наступних з`ясованих судом обставин. У справі встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2020 року. Позивач та відповідач мають народжену у шлюбі спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Ця дитина проживає разом з позивачем, а відповідач мешкає окремо. Такі обставини підтверджуються відомостями позовної зави (а.с. 1), а також даними копіями доданих до матеріалів справи письмових доказів (а. с. 25). У справі відсутні дані та докази, що відповідач є непрацездатним й не може надавати допомогу на утримання позивача, яка доглядає дитину й перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (обставини перебування у такій відпустці сторонами не оспорюються). Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання позивача. За таких обставин суд убачає за потрібне позов задовольнити з наступних підстав. За змістом ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України суд застосовує способи захисту прав та інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. При відсутності у даній справі домовленості між сторонами про добровільну сплату аліментів суд керується вимогами закону, а саме тим, що згідно ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Відповідно до приписів ч. ч. 2, 4, 6 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За таких законодавчих умов, у контексті установлених судом обставин, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача є обґрунтованими. Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд переконаний у необхідності стягнення з відповідача судового збору на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України у справі слід також допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved