Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 14 листопада 2023 року адвокат Солдаткін О.С. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач з 27.07.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.02.2023 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом\~з нею,\~знаходиться на\~її утриманні.\~Відповідач участі\~в утриманні\~дитини не\~приймає,\~хоча має\~таку можливість,\~оскільки є\~здоровим та\~працездатним,\~а тому, просить\~суд стягувати із [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Солдаткін О.С. у судове засідання не з`явились, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, у якій позов підтримав, просив його задовольнити. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі визначеному позивачем, заперечує проти стягнення 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та просить про зменшення розміру таких витрат. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 23.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та розгляд справи призначено о 16 год. 00 хв. 14.12.2023 року. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 27 липня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2023 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, актовий запис №12 від 01 липня 2016 року. Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/009145865 від 08.11.2023 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] . За цією адресою також зареєстрована позивач [PERSON] , що підтверджується копією паспорта останньої. З повідомлення Шепетівської міської ради № 03-16/4168 від 16.11.2023 року слідує, що відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Вказані вище обставини також визнані сторонами, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Відповідно до платіжних інструкцій за період з 16.01.2023 року по 20.11.2023 року [PERSON] були здійснені перекази грошових коштів на рахунок позивача [PERSON] з призначенням платежу на сплату аліментів. Застосовані норми права Згідно ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до\~статті 180Сімейного кодексу України\~\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182Сімейного\~кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думки\~сторін,\~викладені у\~письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Питання утримання непонолітніх дітей врегульовано нормами Сімейного кодексу України. Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним дитини, на утримання якої стягуються аліменти. Як слідує з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] , знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, записаний таким в свідоцтві про її народження, проживає окремо, добровільно на власний розсуд сплачував аліменти на рахунок позивача. Домовленості між сторонами щодо виконання обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач є батьком дитини, не допомагає позивачу її утримувати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів. Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, з аналізу ч. 1 ст. 183 СК України вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що стягуватиметься на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у\~ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дочки, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, отримує постійний дохід, визнання позову відповідачем в частині стягнення аліментів, що не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, вищевказані вимоги законодавства щодо стягнення аліментів, а тому приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати дочці матеріальну допомогу у розмірі визначеному позивачем та про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 14 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. За наведених обставин вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Відповідно до\~положень ч.\~1,\~п.п.\~1,\~2\~ч.\~3\~ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4\~Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому згідно вимог ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1073 грн 60 коп. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрать на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується копією договору про надання професійної правничої допомоги №78 від 09.11.2023 року, копією акту про прийняття-передачі наданих послуг №1 від 09.11.2023 року з описом робіт та розрахунком їх вартості, копією квитанції до прибуткового касового ордеру №104 від 09.11.2023 року про оплату послуг правничої допомоги за договором від 09.11.2023 року та складає 6000 грн, суд враховує клопотання відповідача [PERSON] про зменшення розміру таких витрат і виходить з того, що затрати часу на підготовку та подання позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 6000 гривень є завищеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн. На підставі ст.ст.\~141,\~150,\~180-183,\~191\~СК України,

Outcome: partial