Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

16 жовтня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 07 листопада 2000 року Козирською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. З січня 2021 року ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Бойченко Г.А. не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується витягом з електронної пошти суду та довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету підсистеми "Електронний суд". До суду 04 грудня 2023 року представник позивача - адвокат Бойченко Г.А. подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути без участі позивача та його представника. В судові засідання 28 листопада 2023 року та 26 грудня 2023 року відповідач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце судових засідань була повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сторінці суду. Крім того, викликалася за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку. Також відповідачем отримано смс-повістку на свій мобільний телефон, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подала, та те, що позивач і його представник не заперечують проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 07 листопада 2000 року Козирською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 4 та 10 жовтня 2023 року Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. З січня 2021 року ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна, оскільки сторонами таких вимог не заявлялось. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач не виявила бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, то суд вважає за необхідне залишити після розірвання шлюбу її прізвище без змін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач та його представник не просили стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1073,60 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved