Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду із позовом до Коропецької селищної ради Чортківського району Тернопільської області (далі - Коропецька селищна рада) про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) у господарстві селянської спілки «Світанок» с. Садове Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0152086. Вказану спадщину прийняв син [PERSON] - [PERSON] , який належав до спадкоємців першої черги за законом та вступив у фактичне управління спадковим майном. Після смерті [INFO] її батька [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) згідно сертифіката ТР № 0152086, яку вона прийняла, оскільки відноситься до спадкоємців першої черги за законом та у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак позивач не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що підлягає спадкуванню. Враховуючи наведені обставини, просить визнати за нею право на вищевказане спадкове майно. Окрім того, у зв`язку із тим, що у свідоцтві про народження [PERSON] по батькові його матері зазначене як « [PERSON] », а у свідоцтві про її смерть як « [PERSON] », позивач просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Андрусенко І. Я. у судове засідання не з`явилися, представник позивача разом із позовом подав клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач Коропецька селищна рада не забезпечили явку представника у судове засідання, подали суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, у якій також просять задовольнити позов [PERSON] на розсуд суду. Виходячи із наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом установлено такі обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.08.1989 року батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] . 08.10.2009 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.10.2009 року. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.04.1966 року батьками [PERSON] (батько позивача), який народився [INFO] у с. Садове Бучацького району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, зазначено [PERSON] та [PERSON] . Як убачається із погосподарської книги № 3 Коропецької селищної Ради народних депутатів за 1991-1995 роки, [PERSON] , [INFO] , була зазначена як голова двору. Іншими членами господарства вказано її сина [PERSON] , [INFO] , невістку [PERSON] , онуків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . У погосподарській книзі № 1 Садівської сільської Ради народних депутатів за 1996-2000 роки [PERSON] , [INFO] , також зазначена як голова двору. Іншими членами господарства вказано її сина [PERSON] , [INFO] , невістку [PERSON] , онуків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.211-3114/2-23 від 06.09.2023 року, [PERSON] було видано сертифікат серії ТР № 0152086 на право на земельну частку (пай) розміром 1,30 умовних кадастрових гектарів у господарстві селянської спілки «Світанок» с. Садове Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, про що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблено запис № 1086 від 01.11.1996 року. Водночас у Державному земельному кадастрі відсутня інформація щодо видачі [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку замість вищевказаного сертифіката. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0152086 від 01.11.1996 року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення в районній редакції газети «Вісті Придністров`я» (редакція від 09.06.2017 року). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.03.1997 року. Судом установлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] (батько позивача) серії [NUMBER] від 06.04.1966 року його матір зазначена як [PERSON] , а у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 07.03.1997 року вона зазначена як [PERSON] . Згідно довідки № 614 від 14.06.2023 року, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Коропецької селищної ради, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом із нею за вказаною також були зареєстровані її син [PERSON] , [INFO] , а також невістка [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пивоварчук О. Є. № 79/01-16 від 27.11.2023 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.04.2017 року. Як убачається із довідки № 680 від 18.04.2017 року, виданої виконкомом Коропецької селищної ради, похованням [PERSON] , який помер [INFO] , займалася його донька [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 615 від 14.06.2023 року, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Коропецької селищної ради, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом із ним за вказаною адресою також були зареєстровані його син [PERSON] , [INFO] , колишня дружина [PERSON] та її син [PERSON] . Як убачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.02.2006 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.08.1998 року. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.06.2018 року, яке набрало законної сили 10.07.2018 року, задоволено позов [PERSON] та визнано за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Зі змісту вищевказаного рішення суду убачається, що при його ухвалені суд, серед іншого, врахував заяву [PERSON] від 15.06.2017 року, засвідчену секретарем виконкому Коропецької селищної ради та зареєстровану у реєстрі за № 94, згідно якої [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадщині, що залишилася після смерті його батька [PERSON] . Інших спадкоємців [PERSON] , які б претендували на спадкове майно, судом не було встановлено. Згідно відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пивоварчук О. Є. № 79/02-16 від 27.11.2023 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 07.06.2017 року заведено спадкову справу № 37/2017. Як убачається із матеріалів вищевказаної спадкової справи, 07.06.2017 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його дочка [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Пивоварчук О. Є. № 48/02-16 від 14.11.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0152086, що залишися після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказану земельну частку (пай) та неможливістю підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи із такого. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як убачається із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (абз. 1 п. 2 постанови). Як убачається із п. 11 цієї постанови, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України). Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року). Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , вказаний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить виникнення майнових прав у позивача, зокрема отримання спадщини. Також встановлено, що [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0152086 належало право на земельну частку (пай) у господарстві селянської спілки «Світанок» с. Садове Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області розміром 1,30 умовних кадастрових гектарів. Належне [PERSON] згідно сертифіката серії ТР № 0152086 право на земельну частку (пай) успадкував батько позивача [PERSON] , який відносився до спадкоємців першої черги за законом черги та прийняв спадщину. Позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла. Водночас син спадкодавця [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, - відсутні.

Outcome: approved