Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Директор ПП «Шериф-Захищати та Охороняти» - Кошевенко В.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуте майно - грошові кошти в розмірі 5600 грн (вартість обладнання), заборгованість за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №1885466 КОМ/А від 20 квітня 2018 року в розмірі 4610 грн та 2102 грн судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 квітня 2018 року між ПП «Шериф-Захищати та Охороняти» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №1885466 КОМ/А. Відповідно до умов зазначеного договору виконавець здійснює охорону об`єкта шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, якаА встановлена на об`єкті замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду групи швидкого реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт, а відповідач зобов`язується здійснювати оплату своєчасно та в повному обсязі. Позивач вказує, що свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а відповідач зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого у неї станом на 26 травня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 4610 грн. До того ж, позивачем передано відповідачу в користування прилад «Макс 4064р (комплект)», серійний номер 50229, вартість якого становить 5600 грн. Однак, вищевказане майно відповідачем не повернуто, відтак, позивач просить стягнути з відповідача вартість вказаного майна у розмірі 5600 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червняя 2020 року справу розподілено судді Жовноватюк В.С. Ухвалою суду від 11 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою від 17 лютого 2021 року суддею Аксьоновою Н.М. було прийнято справу до свого провадження та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет. Згідно ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є : 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копія позовної заяви та копіями доданих до неї документів було направлено відповідачу за місцем реєстрації місця проживання. Однак, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0303705894372 лист повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Також відповідачу було направлено копію ухвали про прийняття справи до провадження. Однак відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0311329916559 лист повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Однак процесуальне законодавство не визначає наслідків невручення судового рішення чи повістки-повідомлення з причин закінчення строку зберігання. Жодними законами чи підзаконними актами не передбачено, скільки разів суд має перенаправляти кореспонденцію на єдину відому (офіційну) адресу, з якої вона повертається без вручення, для того щоб особа вважалась такою, що повідомлена. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлено, що 20 липня 2018 року між ПП «Шериф-Захищати та Охороняти» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №1885466 КОМ/А. Відповідно до умов договору, позивач надає відповідачу послугу, визначену п.1.3.1., а саме: охорона об`єкта здійснюється виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка встановлена на об`єкті замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду групи швидкого реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт. Пунктом 1.2. договору визначено, що послуги надаються за адресою, яка вказана в додатку №1 до договору. Так, згідно п.1 додатку №1 адреса об`єкта - [ADDRESS] . Вартість обраних замовником послуг, згідно переліку викладеному в пункті 1.3. договору, визначаються у додатку №1 (пункт 2 договору). В свою чергу, згідно п.2. додатку №1 вартість обраних відповідачем послуг складає 600 грн за один місяць їх надання. Згідно положень п.2.3. договору, оплата за цим договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на наданий виконавцем розрахунковий рахунок у відповідності до чинного законодавства України у строки: - згідно п.2.1 договору - на умовах передоплати і проводиться замовником протягом перших п`яти календарних днів місяця, в якому надаються послуги - згідно п.2.2, 3.2.3, 5.1.3 договору та за додаткові послуги - проводяться замовником самостійно протягом трьох банківських днів з моменту отримання таких послуг. Відповідно до п.3.2.15. договору замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату послуг, що надаються виконавцем згідно умов договору. У зв`язку з невиконанням замовником зобов`язань, передбачених п.3.2.15. договору (своєчасна сплата абонентської плати), починаючи з 16 липня 2020 року послуги, що передбачені його умовами, виконавцем не надаються на підставі п.1 п.4.1.1. договору. Станом на 26 травня 2020 року заборгованість відповідача за надані послуги складає 4610 грн. Відповідно до пункту 5 додатку №1 до договору виконавцем передано замовнику в користування (оренду) наступне обладнання: прилад «Макс 4064р (комплект)», серійний номер 50229. Вартість вищезазначеного обладнання становить 5600 грн. (п.5 додатку №1 до договору). Тим самим пунктом, встановлено, що підписанням даного договору замовник підтверджує, що обладнання ним отримано та буде повернуто протягом 2-х днів після його розірвання (припинення). Замовник вправі викупити обладнання під час дії даного договору, або при його розірванні (припинення). Пунктом 3.2.13. договору передбачено, що замовник зобов`язаний після припинення договірних відносин одразу, але не більше 2-х днів, повернути виконавцю обладнання, яке надане замовнику в користування та зазначене в додатку 1 даного договору, у стані, придатному до подальшої експлуатації або сплатити його вартість, в разі пошкодження або втрати. Згідно підпункту «а» п.4.1.4. Договору виконавець має право достроково розірвати договір попередньо повідомивши про це замовника, якщо останній не здійснює оплату, чи затримує розрахунок по даному Договору. Крім того, пунктами 8.1, 8.2 договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом календарного року, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання обома сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Якщо за 15 днів до закінчення дії договору жодна зі сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовжений на той же термін, без обмежень кількості разів продовження дії договору. Позивач, звернувшись до суду із позовом зазначає, що ним в повному обсязі виконано свої зобов`язання за договором, а саме: передано в користування замовнику відповідне обладнання та надано послуги відповідно до умов договору. В свою чергу, станом на день звернення з даним позовом до суду, обладнання та/або його вартість підприємству не повернуто, а заборгованість не сплачено. Позивачем на адресу відповідача 30 квітня 2020 року направлено повідомлення-вимогу про неналежне виконання зобов`язань за договором та сплату грошових коштів. Вказаною вимогою відповідач був попереджений про дострокове розірвання договору на підставі п.4.1.4. та повідомлений про необхідність сплати наявної заборгованості протягом 15 календарних днів з моменту отримання самої вимоги. Однак, дана вимога залишилась не виконаною, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, зобов`язання мають виконуватися в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Враховуючи, що позивач надав відповідачу послуги з охорони об`єкту, а відповідач не оплатив їх, внаслідок заборгованість відповідача за надані послуги складає 4610 грн, суд приходить до висновку, що вимоги ПП «Шериф-Захищати та Охороняти» про стягнення заборгованості необхідно задовольнити. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 5600 грн в рахунок компенсації вартості безпідставно набутого майна суд зазначає таке. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч.2 ст.1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У відповідності до ч.3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином: 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч.1 ст. 1213 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1213 ЦК України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість. Як встановлено судом, відповідно до пункту 5 додатку №1 до договору виконавцем передано замовнику в користування (оренду) наступне обладнання: прилад «Макс 4064р (комплект)», серійний номер 50229. Вартість вищезазначеного обладнання становить 5600 грн. (п.5 додатку №1 до договору). Тим самим пунктом, встановлено, що підписанням даного договору замовник підтверджує, що обладнання ним отримано та буде повернуто протягом 2-х днів після його розірвання (припинення). Замовник вправі викупити обладнання під час дії даного договору, або при його розірванні (припинення). Пунктом 3.2.13. договору передбачено, що замовник зобов`язаний після припинення договірних відносин одразу, але не більше 2-х днів, повернути виконавцю обладнання, яке надане замовнику в користування та зазначене в додатку 1 даного договору, у стані, придатному до подальшої експлуатації або сплатити його вартість, в разі пошкодження або втрати. Позивачем на адресу відповідача 30 квітня 2020 року направлено повідомлення-вимогу про неналежне виконання зобов`язань за договором та сплату грошових коштів. Вказаною вимогою відповідач був попереджений про дострокове розірвання договору на підставі п.4.1.4. та повідомлений про необхідність сплати наявної заборгованості протягом 15 календарних днів з моменту отримання самої вимоги. Однак, дана вимога позивача залишилась не виконаною, а майно, передане за договором, не повернуто позивачу. Відтак, на підставі ст.1212 ЦК України необхідно стягнути з відповідача вартість такого майна у сумі 5600 грн Враховуючи вищевикладене, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь ПП «Шериф-Захищати та Охороняти» 4610 грн заборгованості за договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №1885466 КОМ/А від 20 липня 2018 року та 5600 грн в рахунок відшкодування вартості безпідставно набутого майна. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved