Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

22 серпня 2022 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя. Позивач просить суд: 1) Визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] : - житловий будинок, загальною площею 206,4 кв.м, житловою площею 81,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,1453 га, біля будинку номер [ADDRESS] (кадастровий номер 1223756800:02:008:0099); - гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - транспортний засіб марки AUDI A6, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1968 см куб., дата реєстрації 06.12.2018 року. 2) Визнати за [PERSON] право власності на частку: - \~житлового будинку, загальною площею 206,4 кв.м, житловою площею 81,1 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,1453 га, біля будинку номер [ADDRESS] (кадастровий номер 1223756800:02:008:0099); - гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] , гараж: 3; - транспортний засіб марки AUDI A6, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1968 см куб., дата реєстрації 06.12.2018 року. Такі позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.10.2004 між [PERSON] , та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 671. Від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають: - неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 319; - малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Баглійським \~ \~ \~ \~відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 414. За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти придбали, які стали спільною сумісною власністю сторін, наступне майно: - житловий будинок, загальною площею 206,4 кв.м, житловою площею 81,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок був зареєстрований на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 06.08.2011 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1590; - земельну ділянку площею 0,1453 га, біля будинку номер [ADDRESS] (кадастровий номер 1223756800:02:008:0099). Вказана земельна ділянка була зареєстрована на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 06.08.2011 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1591; - гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний гараж був зареєстрований на ім`я [PERSON] на підставі договору про поділ об`єктів нерухомого майна в натурі, посвідченого 24.06.2019 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Яловою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 978; договору купівлі-продажу, нерухомого майна, посвідченого 24.07.2018 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Яловою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1287; - автотранспортний засіб марки AUDI A6, випуску 2016 року, об`єм двигуна 1968 см. куб. Даний автотранспортний засіб було зареєстровано на ім`я [PERSON] , дата реєстрації 06.12.2018 року. Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2021 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] з проханням мирним шляхом здійснити поділ майна подружжя. Але [PERSON] і чути не бажає про поділ майна подружжя в будь-який спосіб. 07.09.2022 відкрито провадження у вказаній справі, визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді від 24.08.2022 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить на праві власності [PERSON] , а саме: - житловий будинок, загальною площею 206,4 кв.м, житловою площею 81,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,1453 га, біля будинку номер [ADDRESS] (кадастровий номер 1223756800:02:008:0099); - гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - транспортний засіб марки AUDI A6, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1968 см куб., дата реєстрації 06.12.2018 року. 10.01.2023 за ухвалою суду витребувано: - від приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Панко Ганни Вікторівни\~копії нотаріально\~посвідченої згоди\~ [PERSON] \~на укладення договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - з Державного нотаріального архіву Дніпропетровської області належним чином завірені копії договору купівлі-продажу будинку, розташованого у смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1590; договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1453 га, біля будинку номер [ADDRESS] (кадастровий номер 1223756800:02:008:0099, зареєстрованого в реєстрі за № 1591; - від приватного нотаріуса Кам`янського МНО Ялової О.М. належним чином завірені копії договору про поділ об`єктів нерухомого майна в натурі гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за № 978; договору купівлі-продажу нерухомого майна - 1/3 частки гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за № 1287; - з Територіального сервісного центру 1244 регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області належним чином завірену копію документів, підтверджуючих підставу для реєстрації за [PERSON] автотранспортного засобу марки AUDI A6, випуску 2016 року, дата реєстрації 06.12.2018 року. 25.05.2023 закрито підготовче провадження в даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Під час підготовчого провадження представник відповідача адвокат Плетенко К.Ю. подала відзив на позов в якому в якому зазначає, що відповідач не згоден з заявленими позовними вимогами, оскільки після розірвання шлюбу подружжям вже вирішені питання щодо поділу майна, відтак даний спір є надуманим. Так, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач має доньку від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , яку Відповідач виховував як свою доньку. У 2017 році [PERSON] виявила бажання змінити прізвище на " [PERSON] ". На теперішній час [PERSON] проживає разом з Відповідачем. Макар разом з Позивачем проживають за межами країни. Марія проживає у місті Києві. За час перебування у шлюбі з Позивачем, Відповідач повністю забезпечував сім`ю. Дружина та діти знаходились на утриманні Відповідача. Відповідач придбав [PERSON] квартиру, загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу квартири від 03.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вдовиченко Н.О., зареєстрованого в реєстрі за №282. Також, за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбано квартиру, загальною площею 101,4 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., що знаходиться за адресою: пропетровська [ADDRESS] . Квартира зареєстрована на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як К.А., зареєстрованого в реєстрі за №192. Після розірвання шлюбу квартира залишилась у власності Позивача. Крім того, за час перебування у шлюбі Позивачу придбано чотири автомобілі, останній - Ford Focus, 2016 року випуску, придбано в США та ввезено на територію України, однак реєстрація авто ще не здійснена, оскільки автомобіль потребує ремонту, який також сплачує Відповідач за власні кошти. Також, навіть після припинення шлюбних відносин, Відповідач продовжує матеріально утримувати Позивача, що підтверджується випискою по переказам з банківської карти Відповідача, доданої до відзиву. Так, згідно вказаної виписки за останні два роки Позивач отримала від Відповідачу суму понад 200 000 грн. Таким чином, після розірвання шлюбу у власності Позивача залишилась квартира, загальною площею 101,4 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль Ford Focus, 2016 року випуску, придбаний в США та ввезений на територію України з подальшою постановкою на облік та реєстрацією за Позивачем. Що стосується будинку за адресою: [ADDRESS] , то відповідач зазначає, що усі витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, поліпшення житла, утримання його в належному стані, одноособово несе виключно він, що також підтверджується квитанціями, доданими до відзиву. Відповідач має намір передати вказаний будинок у власність дітям [PERSON] та [PERSON] , тому діючи виключно в інтересах дітей, має побоювання, що Позивач може здійснити відчуження своєї частки у випадку задоволення позову судом. Такі побоювання Відповідача не є надуманими, оскільки Позивачем вже відчужена квартира, яка була придбана у шлюбі, загальною площею 101,4 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не претендував ані на квартиру, ані на кошти від продажу. Єдине, що він просив у Позивача, за частину коштів, що залишилися від продажу п`ятикімнатної квартири, придбати хоча б однокімнатну квартиру сину. Однак, ані квартири, ані коштів від її продажу не залишилося. Саме тому, Відповідач, заперечуючи проти позову, наполягає на тому, щоб будинок залишився у його власності. Також, в порядку врегулювання спору, Відповідач не заперечує проти визнання права власності на частину будинку, земельної ділянки та гаражу за дітьми. Враховуючи вищевикладене, насамперед обсяг всього майна, що було придбано під час шлюбу, а не тільки того, що вказано в позовній заяві; інтереси дітей, які перебувають на утриманні відповідача; витрати, понесені відповідачем, на утримання Позивача після припинення подружніх відносин, ремонт автомобіля Позивача, придбання квартири доньці Позивача, а також витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, поліпшення житла та утримання його в належному стані, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. 16.01.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив в якому вона зазначає наступні заперечення: відповідно до тексту рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2021 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , судом було зазначено, що у своїй заяві позивач ( [PERSON] ) посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, з березня 2020 року сторони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вчинений 03.10.2019, а фактичні шлюбні відносини між сторонами, за позицією [PERSON] , припинені з березня 2020 року, відповідно договір купівлі-продажу ніяким чином не міг стати наслідком домовленості сторін про поділ майна подружжя. Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу від 03.10.2019 що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] є виключно представником Покупця, а не особою, яка придбає за свої власні кошти квартиру. Так, відповідно до п.5 умов договору, саме Покупець повністю сплатив Продавцю кошти за квартиру, а Покупцем в договорі визначена [PERSON] . Крім того, договір купівлі-продажу не містить умови про те, що він є наслідком будь-якого поділу майна сторін по справі. Аргументуючи свої твердження про вирішення питання щодо поділу майна між сторонами спору, відповідач зазначає на те, що сторонами за час шлюбу придбано квартиру, загальною площею 101,4 кв.м, житловою площею 66,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Квартира зареєстрована на ім`я [PERSON] , після розірвання шлюбу квартира залишилась у власності [PERSON] . Відповідач надавав згоду на укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири, посвідчений 01.02.2022 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Панко Ганною Вікторівною. Крім того, [PERSON] отримав 50% вартості за продану квартиру, а тому вказана квартира не є об`єктом поділу майна подружжя. Відповідач, аргументуючи свої твердження про вирішення питання щодо поділу майна між: сторонами спору, просить суд врахувати те, що він продовжує матеріально утримувати позивача, що підтверджується випискою по переказам з банківської карти відповідача, доданої до відзиву. Так, згідно вказаної виписки, за останні два роки позивач отримала від відповідача суму понад 200 000 грн. При цьому, відповідач в своїх запереченнях не вказує на те, що між сторонами була будь-яка домовленість щодо вказаних грошових коштів, які він сам вказує як матеріальне утримання позивача, а не сплата компенсації за спільне майно, внаслідок чого, дані кошти не можуть бути враховані при вирішені питання щодо поділу майна подружжя. Факт того, що усі витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, поліпшення житла, утримання будинку за адресою: [ADDRESS] в належному стані здійснює одноособово відповідач, ніяким чином не виключає майно з спільного майна подружжя за критерієм, хто сплачує за нього комунальні послуги, тим паче, що користується даним майном відповідач. Відповідач, зазначає, що він заперечує проти позову, наполягає на тому, щоб будинок залишився у його власності. Також, в порядку врегулювання спору відповідач не заперечує проти визнання права власності на частину будинку, земельної ділянки та гаражу за дітьми, однак правові підстави для визнання судом права власності на частину будинку, земельної ділянки та гаражу за дітьми відсутні. В судовому зсіданні представник позивача адвоката Стребіж А.О. позов підтримала та просила його задовольнити враховуючи обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та його представника адвоката Плетенко К.Ю. заперечуючи проти позову посилалися на аргументи викладені в відзиві на позов та наполягають на попередньому позасудовому поділі майна подружжя. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу і дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК). Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Крім того, статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до роз`яснень наданих в п.п. 22 і 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18 (провадження № 61-1539св19) вказано, що «поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом, про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі». Фактичні обставини справи, встановлені судом. 22.10.2004 між [PERSON] , та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 671 (а.с. 11). Від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають: неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 319 і малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 414 (а.с. 9). Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2021 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). В період шлюбу подружжя [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок, загальною площею 206,4 кв.м, житловою площею 81,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] і земельну ділянку площею 0,1453 га, біля вказаного будинку (кадастровий номер 1223756800:02:008:0099). Вказаний житловий будинок зареєстрований на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого 06.08.2011 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1590. Земельна ділянка також зареєстрована на ім`я [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 06.08.2011 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ізотовою В.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1591. Належним чином засвідчені вказані договори надані суду за ухвалою про витребування доказів. Реєстрація вказаного майна за відповідачем підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 27-29, 240-241). Крім того, під час шлюбу сторони придбали гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] та титульним власником його вказано [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, нерухомого майна, посвідченого 24.07.2018 приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Яловою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1287, а також договору про поділ об`єктів нерухомого майна в натурі, посвідченого 24.06.2019 приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Яловою О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 978. Вказані обставини підтверджуються відповідними договорами і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 27-29, 212-213). Автомобіль марки AUDI A6, 2016 року випуску, об`єм двигуна 1968 см куб. номер кузова [NUMBER] , зареєстровано 06.12.2018 за відповідачем, та перебуває у його власності, а отже відноситься до майна, що придбали сторони під час шлюбу (т. 1 а.с. 31, 208). Відповідачем не заперечується факт придбання вказаного майна під час шлюбу з позивачем за спільні кошти подружжя та не заявляє вимоги про визнання такого майна особистою власністю на спростування презумпції спільного сумісного майна подружжя. З пояснення відповідача і представників сторін в сукупності з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вказане майно перебуває у власності і володінні сторін на момент припинення їх шлюбних стосунків і ведення ними спільного господарства та продовжує перебувати у користуванні відповідача. Отже, протягом перебування у шлюбі сторони набули у спільну сумісну власність житловий будинок і земельну ділянку біля будинку номер [ADDRESS] , гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] і автомобіль марки AUDI A6 н.з. [NUMBER] , що відповідає наданим суду документам та позиції сторін. Суд встановив, що вказане спірне майно придбаний подружжям у період перебування у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю та підлягає поділу. Частки сторін є рівними, підстави для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України відсутні. Відповідач не надавав заперечень щодо заявленого позивачем способу поділу спільного майна. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про поділ вказаного майна шляхом визнання за нею право власності на його частину, доведені і підлягають задоволенню. Згідно статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Твердження позивача про те, що після розірвання шлюбу подружжям вже вирішені питання щодо поділу майна, з посиланням на те, що у власності позивача залишилися квартира, загальною площею 101,4 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і автомобіль Ford Focus, 2016 року випуску, придбаний в США та ввезений на територію України з подальшою постановкою на облік та реєстрацією за позивачем, суд вважає безпідставним. Так відповідно до згоди, відповідача на укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири, посвідченої 01.02.2022 приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Панко Г.В. він не заперечував проти укладення договору купівлі-продажу позивачем (т. 1 а.с. 218). Заява відповідача про надання згоду на укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири не містить жодних даних, що така згода є результатом добровільного поділу майна подружжя. Вимоги про визнання вказаної квартири об`єктом спільної сумісної власності та здійснення її поділу, зокрема, шляхом відшкодування частин її вартості в зв`язку з її продажем, відповідач не заявляв. Крім того, відсутні підстави враховувати вказану квартиру, як один із об`єктів спільної сумісної власності, що підлягає врахуванні при поділі майна подружжя. Надані відповідачем фотознімки (т. 1 а.с. 99-103) жодним чином не свідчать на користь твердження відповідача про те, що за час перебування у шлюбі позивачу придбано чотири автомобілі, останній - Ford Focus, 2016 року випуску і він також є об`єктом спільного сумісного майна подружжя та підлягає врахуванню при поділі майна і є підтвердженням добровільного поділу спільного сумісного майна колишнім подружжям. Таким чином твердження відповідача про те, що поділ майна сторони провели після розірвання шлюбу, в позасудовому порядку, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Надані відповідачем докази перерахування коштів на користь позивача та за житлового комунальні платежі не містять жодної вказівки, що вони відносяться до поділу спільного сумісного майна , а тому не є належними доказами. \~ \~ \~ \~Зі змісту договору купівлі-продажу квартири від 03.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вдовиченко Н.О., зареєстрованого в реєстрі за №282 та копії довіреності (т. 1 а.с. 87-94) судом встановлено, що [PERSON] представляв покупця - [PERSON] , яка придбала за свої власні кошти квартиру. Відповідно до п.5 умов договору, покупець повністю сплатив продавцю кошти за квартиру. \~ \~ \~ \~Отже, відсутні підстави вважати вказану квартиру об`єктом спільного майна сторін, як подружжя, чи вважати її такою, що є результатом добровільного поділу майна подружжя. Згідно статті 141 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви, поданні заяв про забезпечення позову сплачений судовий збір і її вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача зазначені судові витрати у розмірі 12\~946,20 грн. (т. 1 а.с. 1, 39). Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved