Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають у шлюбі з 07.08.2019. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що зайнята доглядом за малолітніми дітьми та не має можливості працювати. ЇЇ єдиним стабільним доходом є державна допомога при народження дитини. Ця сума не покриває реальних її потреб як молодої матері. [PERSON] у свою чергу, не бере участі в утриманні дітей. Зважаючи на викладене, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 3500,00 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовною заяви і до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22.03.2023 провадження по справі відкрито та призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце судового розгляду була належним чином повідомлена. При цьому у прохальній частині позову просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату та місце розгляду справи належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на адресу суду не надходив. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 22.12.2023 суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч. 2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідност. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що сторони з 07.08.2019 перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 387. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Лозиньскої сільської ради Яворівського району Львівської обласі, відповідний актовий запис №15; та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, відповідний актовий запис №51. Судом також встановлено, що малолітні діти проживають з позивачем за її місцем проживання у [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 82 від 09.03.2023 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, яка видана Старостинським округом №5 Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 КС України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст. 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що матір, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини. Як встановлено судом, відповідач є батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які мешкають разом з матір`ю. У зв`язку з доглядом за дітьми, позивач не має змоги працювати і утримувати себе, тому потребує матеріальної допомоги, що у свою чергу є обов`язком відповідача відповідно до вимогст. 84 СК України. В добровільному порядку питання щодо утримання позивача сторони не вирішили. Відповідачем не надано суду доказів неможливості надання матеріальної допомоги матері його дітей.\~ Аналізуючи встановлені судом обставини, суд дійшов переконання, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 3500,0 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. З огляду на те, що позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved