Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та гарячої води з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у загальному розмірі 32 356,61 грн., яка складається з суми заборгованості за надані послуги в сумі 29 884,64 гривень, що виникла за період часу з 01 жовтня 2017 року по 30 квітня 2023 року, інфляційних втрат - 1 669,65 гривень за період часу з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2022 року та трьох відсотків річних - 802,32 гривень за період часу з 21 листопада 2017 року по 20 лютого 2022 року, за надані послуги в квартиру [ADDRESS] , оскільки свої зобов`язання щодо оплати послуг відповідач виконував не належним чином, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість, тому позивач і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлялася шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення, відзив до суду не направила, надала до суду документи, що є підставою для звільнення від сплати судового збору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і Правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що взаємовідносини між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем регулюються Цивільним Кодексом України, Житловим Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, що діяла до 01.05.2022 року та Постанови КМУ № 690 від 05.07.2019 року. В ст. 162 ЖК України закріплено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки встановлені відповідними договорами. Підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання та гарячої води в квартиру відповідача [ADDRESS] . Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконував, що підтверджується Розрахунком заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, згідно якого заборгованість утворилась за період з 01.10.2017 року по 30.04.2023 року в сумі 29 884,64 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення втрат за індексом інфляції в сумі 1 669,65 грн. за період часу з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2022 року та 3 % річних в сумі 802,32 грн. за період часу з 21 листопада 2017 року по 20 лютого 2022 року, та надані розрахунки. Загальна сума заборгованості становить 32 356,61 гривень. Оскільки відповідач належним чином зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконував, а саме не вносив платежі за послуги з теплопостачання та гарячої води в повному розмірі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідачем [PERSON] надано заяву про долучення до матеріалів справи документів, засвідчуючи її звільнення від сплати судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп. Оскільки відповідач [PERSON] надала документи, що свідчать про встановлення їй ІІ групи інвалідності безтерміново - копію довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0077996 від 27.12.2019 року та копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] , суд вважає її звільненою від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а сума судового збору, що сплачена позивачем при поданні позовної заяви - 2 684,00 грн., згідно платіжної інструкції № 284545347 від 20 липня 2023 року, підлягає компенсації за рахунок держави на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 322, 525, 625 ЦК України, Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 року, Постанови КМУ № 690 від 05.07.2019 року,

Outcome: approved