Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , МТСБ України матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 17997,45 грн., та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ті обставини, що 17 липня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Megan номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу та автомобілем DAF номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, про що було складено євро протокол. П настання страхового випадку було повідомлено страхові компанії. На підставі даних здобутих з матеріалів, які були оформлені під час складання євро протоколу було проведено автотоварознавчу експертизу, де експерт дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту її автомобіля складає 17997 грн. 45 коп. Оскільки вина відповідача щодо пошкодженого транспортного засобу повністю встановлена, кошти витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином, тому саме з відповідача підлягає стягненню витрати в розмірі 17997,45 грн. Оскільки автомобіль, яким керував [PERSON] зареєстрований в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена карта», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом зареєстрованим в іншій країні. Від позивача 08 червня 2023 року надійшла заява, якою вона позовні вимоги підтримує частково. Вказує, що матеріальна шкода у сумі 17997,45 їй була відшкодована, просить стягнути з відповідачів сплачений нею судовий збір та витрати на надання їй правовової допомоги. Від відповідача МТСБУ надійшли письмові пояснення від 13 вересня 2023 року відповідно до яких вони зазначають, що згідно положень п.п. «в» п.41.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена карта», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «зелена карта». Позивачка та відповідач по справі [PERSON] вирішили скласти на місці ДТП спільний Європротокол. Відповідно до п.1.7 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно інформації що була отримана МТСБУ від Моторного бюро Нідерландів, станом на момент ДТП було відсутнє страхове покриття на автомобіль марки DAF номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] .. Тобто цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахована не була. Тому у МТСБУ відсутні правові підстави для здійснення регламентної виплати у цій справі. Також зазначають, що позивачем було некоректно сформульовано позовні вимоги, а саме не вказано зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, як це визначено п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України. Просять в позові [PERSON] до МТСБУ відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу з приводу відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 17 липня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Megan номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу та автомобілем DAF номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Renault Megan номерний знак [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» згідно умов поліса №АР/6285061 від 02 червня 2022 року до 01 червня 2023 року. Відповідач [PERSON] на автомобіль DAF номерний знак [NUMBER] пред`явив сертифікат страхування «Зелена картка» [NUMBER] , який дійсний з 13.07.2022 року до 27.07.2022 року . Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду у формі Європротоколу від 17.07.2022 року та письмових пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, вину в скоєному визнав водій [PERSON] . Враховуючи, що належному [PERSON] автомобілю «Renault Megan номерний знак [NUMBER] , заподіяна шкода, остання є потерпілою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та має право на отримання страхового відшкодування. 18 липня 2022 року [PERSON] відповідно до ст.35 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулася із заявою до Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до звіту №051Д від 08.2.2022 року експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Renault Megan номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 17997,45 грн. Із відповіді МТСБУ здійснено перевірку наявності/відсутності даних про страхування автомобіля марки DAF номерний знак [NUMBER] , за результатами якої на адресу МТСБУ надійшла інформація від Моторного бюро Нідерландів, станом на момент ДТП було відсутнє страхове покриття на вищевказаний автомобіль. Тобто цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП застрахована не була. У зв`язку із чим, МТСБ повідомило позивача про відсутність юридичних підстав для здійснення регламентної виплати . Відповідно до положень п.п. «в» п. 41.2. Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". Отже, з матеріалів справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована. Також не встановлено належність відповідача до категорії осіб, передбачених п.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за яких відшкодування збитків від ДТП, винуватцями якого є такі особи, проводиться МТСБУ. Суд дійшов висновку, що на дані правовідносини не поширюються п.40.2. та пп.а), б), в) п.41.2. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому позов до МТСБУ є безпідставним . За таких обставин, та у відповідності до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України відповідальність за шкоду завдану при ДТП несе лише відповідач [PERSON] . Позивач в ході розгляду справи зменшила позовні вимоги, зазначивши, що матеріальна шкода їй відповідачем відшкодована, просила стягнути судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг від 12 січня 2023 року акт виконаних робіт щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості , що становить 4000 грн. Відповідно до квитанції від 12.01.2023 року [PERSON] оплатила 4000 грн. за надання їй правничої допомоги. Згідно квитанції від 12.01.2023 року [PERSON] при подачі позову до суду сплатила 1073 грн. 60 коп. судового збору. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що МТСБУ є неналежним відповідачем, судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 1187,1166, ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved