Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу Олександрійського міськрайонного суду від 07.03.2019 року, з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . 07.03.2010 року за заявою відповідачки Олександрійським міськрайонним судом у справі № 398/454/19 видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 08.02.2019 року і до повноліття дочки, тобто до [INFO] . На виконання судового наказу 17.01.2014 року відділом ДВС в Олександрійському районі відкрито виконавче провадження. [INFO] у позивача народилась дочка [PERSON] . 27.02.2019 року позивач уклав шлюб з [PERSON] . 25.02.2022 року позивач був призваний на військову службу за мобілізацією, проходив службу у в/ч [NUMBER] , є учасником бойових дій. 07.06.2023 року позивач звільнений з військової служби. З 06.07.2023 року позивач зареєстрований як безробітний та перебуває на обліку в Олександрійській філії Кіровоградського ОЦЗ. На теперішній час позивач має такий склад сім`ї - дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та дочка дружини від першого шлюбу [PERSON] . До моменту звільнення з військової служби позивач, маючи належний рівень матеріального забезпечення, повноцінно сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] . Але після звільнення з військової служби матеріальний стан позивача значно погіршився. Склад його сім`ї збільшився, що робить сплату аліментів у встановленому розмірі проблематичною. На думку позивача, у випадку задоволення позову розмір аліментів, а саме 1/6 частка від його доходу, відповідатиме сталій судовій практиці, відповідно до якої на утримання двох дітей, як правило, стягуються аліменти у єдиній частці 1/3 частина доходу платника аліментів. Ухвалою від 19.09.2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. 19.10.2023 року від представника відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що позивачем не доведено значного погіршення матеріального стану (як однієї з підстав для зменшення розміру аліментів). При цьому просила врахувати, що сама по собі наявність на утриманні позивача іншої неповнолітньої дочки не свідчить про погіршення його майнового стану; [PERSON] не є батьком дочки його дружини від першого шлюбу [PERSON] і на нього не покладений обов`язок утримувати та забезпечувати її; після сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] у позивача залишається 3/4 частини його доходу, якими він має можливість вільно розпоряджатись для утримання себе та дочки від шлюбу з [PERSON] ; зміна сімейного та матеріального стану є підставою для зменшення розміру аліментів лише в тому випадку, коли є доведеним належними та допустимими доказами причинно-наслідковий зв`язок між такими змінами сімейного та/або матеріального стану платника та доведеною неможливістю сплачувати аліменти у попередньому розмірі; вирішуючи даний спір, потрібно врахувати стан здоров`я дитини позивача та відповідача дочки [PERSON] , яка страждає на хвороби, у зв`язку з чим перебуває на обліку у ендокринолога та вимушена систематично здавати аналізи, що потребує додаткових фінансових затрат; відповідачка працює художнім керівником в Олександрійському аграрному фаховому коледжі, її дохід в середньому складає 7 400 грн. на місяць, тому зменшення розміру аліментів позбавить її можливості належним чином та в повному обсязі забезпечувати дитину усім необхідним; практика стягнення єдиної частки є доцільною лише у тих випадках, коли обидві дитини проживають в одній сім`ї з однією матір`ю, в іншому ж випадку це приведе до нерівності в забезпеченні дітей, оскільки та дитина, з якою батько фактично проживає, апріорі отримує утримання в більшому розмірі, ніж та, яка проживає окремо від батька. Крім того, 29.12.2021 року відповідачка зареєструвала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник [PERSON] у судовому засіданні 22.11.2023 року підтримав позовні вимоги з наведених у позові підстав. В судове засідання 13.12.2023 року подав довідку про доходи позивача за липень-жовтень 2023 року та письмовою заявою підтримав позов в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] в судовому засіданні 22.11.2023 року позовні вимоги не визнала, посилаючись на доводи, зазначені у відзиві на позовну заяву. В судове засідання 13.12.2023 року подала заяву, якою проти позову заперечила та просила суд розглядати справу без її участі. Вислухавши представника позивача та представника відповідачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у позивача та відповідачки народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 28.03.2018 року. Згідно судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.03.2019 року у справі №398/454/19 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.11.2019 року, виданого повторно. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.02.2019 року, 27 лютого 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . 25.02.2022 року позивач [PERSON] був призваний у Збройні Сили України по мобілізації, що підтверджується копією його військового квитка. Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.06.2023 року № 160 позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через сімейні обставини або інші поважні причини). З копії посвідчення серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 30.03.2023 року та довідки від 27.03.2023 року № 33 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , його дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] . Згідно довідки Олександрійської філії Кіровоградського обласного центру зайнятості від 17.08.2023 року № 452/03 встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Олександрійській філії Кіровоградського ОЦЗ з 06.07.2023 року. Відповідно до довідки Олександрійської філії Кіровоградського ОЦЗ №766/03 від 29.11.2023 року з липня 2023 року по жовтень 2023 року дохід [PERSON] становить 19667,75 грн. З копії акта № 01 про нещасний випадок, що стався із здобувачем освіти, затвердженого директором Гімназії «Сузір`я - 19» 05.05.2023 року, встановлено, що 01.05.2023 року під час проведення заняття з ученицею [PERSON] , [INFO] , стався нещасний випадок. 08.04.2023 року та 29.04.2023 року [PERSON] , [INFO] , отримала консультації у лікаря ТОВ «Європейська Медицина» у м. Кременчуці та їй було надані консультаційні висновки ендокринолога. З 02.05.2023 року по 16.05.2023 року [PERSON] , [INFO] , перебувала на лікуванні в Олександрійській міській дитячій лікарні, що підтверджується копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 920. 09.05.2023 року [PERSON] було проведено магнітно-резонансну томографію головного мозку. З 19.07.2023 року по 01.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , перебувала на лікуванні в Олександрійській міській дитячій лікарні, що підтверджується копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1438. Також [PERSON] , [INFO] , проходила лікування у Лікувально-діагностичному центрі «Добродія», що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] .12.2021 року встановлено, що 29.12.2021 року [PERSON] та [PERSON] одружились. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно довідки про доходи від 12.10.2023 року №60, складеної Відокремленим структурним підрозділом Олександрійським аграрним фаховим коледжем Білоцерківського національного аграрного університету, встановлено, що [PERSON] працює у ВПС «Олександрійський АФК БНАУ» та за період з 01.04.2023 року по 30.09.2023 року отримала заробітну плату у загальному розмірі 44 403,97 грн. Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтями 150, 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ч. 1 ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.ч. 1, 2 ст.182 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20, у якій також зазначив, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні інших осіб, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Обов`язок щодо доведення погіршення майнового стану з метою зменшення розміру аліментів покладається на позивача. Ненадання позивачем зазначених доказів є підставою для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів. Водночас, наявність на утриманні позивача інших осіб, на користь яких за рішеннями судів стягуються аліменти на їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 та інших. Суд враховує, що судовий наказ від 07.03.2019 про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання їх спільної дитини був виданий після народження у позивача спільної з [PERSON] дочки [PERSON] , [INFO] , та укладення шлюбу з [PERSON] 27.02.2019 року, та протягом тривалого часу позивач сплачує на користь відповідачки аліменти у визначеному судовим наказом розмірі. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що з часу стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання їх спільної дитини сімейний стан позивача не змінився. Відповідно до ч. 4 ст. 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Доказів того, що позивач усиновив дочку своєї дружини, падчерку [PERSON] , [INFO] , він не надав, тому у нього відсутній обов`язок щодо її утримання та забезпечення. З наданих позивачем доказів не встановлено зміни його матеріального стану після звільнення з військової служби, що б могло вказати на значне погіршення матеріального стану. Згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас, обов`язок щодо доведення погіршення майнового стану з метою зменшення розміру аліментів покладається саме на особу позивача. За встановлених обставин, у задоволенні вимог позивача слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. В силу вимог ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed