Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати з відповідачем шлюб, зареєстрований 05.02.2016, Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №31, від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що через постійні конфлікти , суперечки , їх спільне життя стало неможливим. Кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні відносини фактично припинені. З грудня 2020 року проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Від позивача до суду надійшла заява, якою просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд шлюб розірвати а також надала оригінал свідоцтва про шлюб, виданий повторно. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, зі змісту якої вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, просить позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб зареєстрований 05.02.2016 Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №31, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.02.2016 виданий Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану). Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , виданий Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області 27.02.2010, актовий запис №38) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , виданий Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, 01.11.2016, актовий запис №3888), де батьками дітей зазначені сторони у справі. Згідно\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дітей, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved