Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, у якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позов мотивовано тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. За доводами позивачки до досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання. На момент звернення з позовом, [PERSON] навчається на першому курсі Чернігівського національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г.Шевченка на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, що самостійно отримувати заробіток. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки на час її навчання. У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7), яка проживає з позивачкою, що підтверджується витягом №03-18/5161 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.12.2023 (а.с. 4). На момент розгляду справи [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та навчається на денній формі навчання Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г.Шевченка. Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Знаходиться на повному державному забезпеченні. (а.с.3). Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З аналізу положення ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України вбачається, що розмір аліментів на одну дитину передбачено в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, заявлена позивачкою вимога про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) не є коректною в розумінні положень ч. 5 ст. 183 СК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, що позбавляє суд перевірити обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, а тому враховуючи положення ч. 5 ст. 183 СК України, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів на повнолітню доньку в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, буде відповідати інтересам дитини, не порушувати її права на утримання та права відповідача, при цьому такий розмір аліментів буде відповідати засадам виваженості, розумності та справедливості внаслідок чого позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial