Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

[PERSON] (далі\~Позивач) звернулася до суду із позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі\~Відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування, В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла їй, [PERSON] . Заповіт посвідчено 01 лютого 2007 року, секретарем Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області Савченко Г.Г. Заповіт не скасований і не змінений та є чинним. На праві особистої приватної власності [PERSON] мала право на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Тетерів», розміром 2,54 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області (сертифікат втрачено). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Іванківської державної нотаріальної контори (спадкова справа № 263 за 2023 рік). Інших осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON] , немає. 08 листопада 2023 року позивач звернувся до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. з проханням видати свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме: на земельну частку (пай). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено, в зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай). У зв`язку з тим, що державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. не може видати свідоцтво про право на спадщину, зокрема на земельну частку (пай), позивач звертається\~з даним\~позовом до\~суду та\~просить: Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Тетерів» та розташована на території Іванківської селищної ради Вишгородського району (до реорганізації Блідчаснської сільської ради Іванківського району) Київської області: -розміром 2,54 умовних кадастрових гектара, що належало [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0054779, видано на підставі рішення Іванківської РДА № 21 від 21.01.1997 року і зареєстрованого за № 239, який втрачено; -розміром 2,54 умовних кадастрових гектара, що належало [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02.02.2007 року [PERSON] , державним нотаріусом Іванківської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за № 835, та сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0054780, із змінами на підставі свідоцтва про право на спадщину № 835 від 02.02.2007 року і зареєстрованого за № 240, який втрачено. Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року в справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання /а.с. 19/. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] у позовних вимогах просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, Іванківська селищна рада звернулися до суду із листом, в якому просять розглядати справу без участі представника сільської ради, заперечень не мають. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнав. Позивач надала суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 8/; копію заповіту від 01 лютого 2007 року, посвідченого секретарем Блідчанської сільської ради Савченко С.С., яким [PERSON] все своє майно заповідає [PERSON] . Заповіт ніким не скасований, є чинним /а.с. 9/; копію свідоцтва про своє народження, з якого слідує, що спадкодавиця являється матір`ю позивача /а.с. 10/; копію свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно до якого [PERSON] при реєстрації укладення шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] » /а.с. 11/; копію свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02 лютого 2007 року державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 835, відповідно до якого спадкоємицею майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] . Спадкове майно складається з: права на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КСП «Тетерів», розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що належало [PERSON] на підставі сертифікату серії КВ № 0054780, виданого Іванківською районною державною адміністрацією в 1997 році та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) /а.с. 13/; копію Виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), з якого слідує, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), розміром 2,54 га в КСП «Тетерів», на підставі сертифікату серії КВ № 0054780, зареєстрованого 03 березня 1997 року за № 240 /а.с. 14/; копію Виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), з якого слідує, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), розміром 2,54 га в КСП «Тетерів», на підставі сертифікату серії КВ № 0054779, зареєстрованого 03 березня 1997 року за № 239 /а.с. 15/. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №7\~«Про судовому\~практику в\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих.№ 799/02-31 від 08.11.2023 року, винесеної державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай) /а.с. 12/. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У зв`язку з тим, що на земельну ділянку Спадкодавця відсутній оригінал сертифікату - нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину на це майно. Враховуючи те, що Спадкодавець набув майнове право на земельну ділянку, то, відповідно, і спадкоємець - позивач у справі - набув лише майнове право в порядку спадкування на дану земельну ділянку. Ст.1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності. Відповідно до\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про спадкування»,\~зокрема пункту\~11\~«При вирішенні\~спору про\~ спадкування\~ права\~на земельну\~частку (пай)\~основним документом,\~що посвідчує\~таке право,\~є сертифікат\~про право\~на земельну\~частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю». Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Сертифікату на право на земельну частку (пай); реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З матеріалів справи слідує, що позивач, [PERSON] здійснила всі дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно, а саме: на земельну частку (пай), яке залишилось після смерті [PERSON] , тому позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. З матеріалів справи слідує, що позивачем судовий збір сплачений, який він просить не стягувати з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved