Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи: Служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Сімейне життя у них не склалося, відповідач покинув сім`ю, тому за рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.11.2014 року їх шлюб розірвано. З моменту припинення між ними сімейних відносин відповідач самоусунувся від виховання дитини, покладених на нього обов`язків як на батька не виконує, будь-якої участі у вихованні їх дитини не приймає, з дитиною не спілкується, ніяким чином не піклується, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина та станом його здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Печарський В.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Третя особа - представник Служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , та вважає його таким, що відповідає інтересам дитини, а тому проти задоволення позовної заяви не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов не надав. З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи 18.12.2023 року судом було розміщено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого у них [INFO] народилася дитина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області. (а.с. 9). Сімейне життя між сторонами не склалося, тому за рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.11.2014 року їх шлюб розірвано. (а.с . 8) Як вбачається з довідки головного спеціаліста Старостинського округу № 1 Балтської міської ради Одеської області № 37 від 20.03.2023 року, [PERSON] разом з сином [PERSON] , 2013 року народження, з дня народження дитини і до 2015 року проживала в [ADDRESS] . За час проживання [PERSON] з сином у с. Сінне, батько дитини [PERSON] не проживав з дитиною, не допомагав, не брав до себе додому та не проводив з ним часу. (а.с. 14). Відповідно до довідки Балтської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини «БЦПМСД» від 08.02.2023 року [PERSON] ніколи не приймав участі у супроводі дитини з медичної частини. На лікарських прийомах з дитиною завжди була мати [PERSON] (а.с. 12) Згідно довідки № 01-17/19 від 09.02.2023 року Балтського ліцею № 3 Балтської міської ради Одеської області та характеристики учня, малолітній [PERSON] , 2013 року народження, є учнем ліцею. Вихованням дитини займається мати та вітчим, систематично відвідують батьківські збори, з розумінням ставляться до рекомендацій і порад вчителя, постійно цікавляться успіхами дитини і підтримують зв`язок з вчителем. Батько вихованням дитини не займається, батьківські збори та шкільні заходи не відвідував, не цікавиться результатами навчальних досягнень. (а.с. 12-а, 13) Як вбачається із письмових свідчень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] участі у вихованні сина [PERSON] не приймає, з дитиною не спілкується та не проявляє заінтересованості в його долі. Вихованням дитини, утриманням та піклуванням про його фізичний та духовний розвиток займається мати та вітчим. (а.с. 15-20) Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Балтської міської ради Одеської області, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , відповідає інтересам дитини. (а.с. 21-25) Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що відповідач, який є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , не піклується про його стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, умовами проживання, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини, як складову виховання. Зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що неналежна поведінка відповідача щодо участі у вихованні, утриманні, забезпеченні належних та безпечних умов життя своєї дитини має місце на протязі тривалого періоду часу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він не приймає участі в утриманні, вихованні та розвитку свого сина, взагалі не цікавиться його життям, здоров`ям, не виявляє будь-якого інтересу до нього. Вирішуючи питання, щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з того, що за умовами ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 155 цього Кодексу, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей, відмова батьків від дітей є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. (п. 16) Згідно ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька - це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , оскільки це відповідає інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved