Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) та просив: - зменшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зупинити стягнення за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 25.01.2023 у справі №136/1508/22 з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 25.09.2014 між сторонами було укладено шлюб, від якого у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Надалі шлюб було розірвано за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 16.11.2018, а після того донька залишилася проживати з матір`ю. 25.01.2023 Липовецьким районним судом Вінницької області у справі №136/1508/22 ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та вирішено стягувати із позивача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (всіх доходів) батька, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому було відкрито виконавче провадження. Позивач стверджує, що про проведення судового засідання у справі №136/1508/22 він повістки про виклик до суду не отримував, що й стало причиною неподання відзиву на позовну заяву із запереченням щодо суми стягуваних аліментів. Судом не було враховано зміни сімейного стану та наявність інших осіб на утриманні, а також зміну майнового стану та необхідність у коштах для забезпечення новоствореної сім`ї. Ухвалою суду від 18.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 24.10.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, однак позивач у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебували у шлюбі з 25.09.2014, однак такий шлюб розірвано за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 16.11.2018, а позивач змінила прізвище. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 25.01.2023 Липовецьким районним судом Вінницької області у справі №136/1508/22 ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та вирішено стягувати із позивача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (всіх доходів) батька, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що при ухваленні рішення у справі №136/1508/22 на 25.01.2023 судом не було враховано зміни сімейного стану та наявність інших осіб на утриманні позивача, а також зміну майнового стану та необхідність у коштах для забезпечення новоствореної сім`ї. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Водночас відповідно до 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі№ 6-143цс13 викладено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Водночас, при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, якими врегульовано обов`язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів. При цьому, вказані вище обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами. Суд зауважує, що в силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] позивач має дитину [PERSON] , [INFO] , яка народилась під час фактичних шлюбних відносин із [PERSON] . Підставою зміни прізвища із [PERSON] на [PERSON] є укладення нею шлюбу. Позивачем здійснювалось перерахування грошових коштів на рахунок [PERSON] , тобто матері іншої дочки позивача, зокрема 13.04.2022 у розмірі 2000,00 грн., 17.04.2022 у розмірі 1 000,00 грн., 21.06.2022 у розмірі 1 003,72 грн., 12.07.2022 у розмірі 1 000,00 грн., 13.07.2022 у розмірі 2 000,00 грн., 22.01.2023 у розмірі 1 000,00 грн. Позивач стверджує, що на теперішній час має іншу сім`ю, проживає однією сім`єю із жінкою, яка має двох дітей, але не перебуває у шлюбі про що свідчить довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, видана уповноваженому власнику (співвласнику, наймачу) житлового приміщення (будинку), членів житлово-будівельного кооперативу позивачу №285 від 25.07.2023 про те, що до складу сім`ї (зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] ) станом на 01.07.2023 входять: позивач (уповноважений власник); [PERSON] (співмешканка) [INFO] , [PERSON] (син співмешканки) [INFO] , [PERSON] (донька співмешканки) [INFO] . Попри надані позивачем докази, щодо зміни його сімейного стану, суд зауважує, що розмір аліментів встановлений рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 25.01.2023 у справі №136/1508/22 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні [PERSON] , [INFO] , яка народилась під час фактичних шлюбних відносин із [PERSON] , а також проживання позивача однією сім`єю із іншою жінкою, яка має двох дітей, але не перебуває у шлюбі, без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямоване на належне забезпечення дитини [PERSON] , [INFO] , від шлюбу з відповідачем, та суперечитиме інтересам цієї дитини. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.06.2020 у справі №760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16.09.2020 у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) від 06.06.2022 у справі №523/8403/19 (провадження №61-14523св21). Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів та стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та зупинення стягнення за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 25.01.2023 у справі №136/1508/22, не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України. Отже, з огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем зі сплати судового збору на його рахунок.

Outcome: dismissed