Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилося спадкове майно - земельна ділянка (середня земельна частка) площею 1,71 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11732, зареєстрованого в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.12.1997р. за №293. Стверджує, що частину спадкового майна спадкодавця [PERSON] прийняв у спадщину [PERSON] . Останній вважається таким, що прийняв спадщину спадкодавця [PERSON] у відповідності до судового рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10.09.2010р. у справі ЄУН 2-517/2010. Вказує, що [INFO] помер [PERSON] та саме позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену земельну ділянку (середню земельну частку) він позбавлений можливості в повній мірі реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем [PERSON] право на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,71 в ум.ка.га - в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься Ордер на надання правничої (правової) допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без участі сторони позивача. Представник відповідача - Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської областів судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій вказав, що сторона відповідача визнає позовні вимоги [PERSON] та просить розглядати справу у його (представника) відсутності. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/323 від 15.12.2023р.; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.12.2023р. №75153539, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа нотаріусом не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.12.2023р. №75153530, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя не складено ні заповіту, ні спадкового договору. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович в судове засідання не з`явився, проте скерував на адресу суду копію спадкової справи за №28/2018, що заведена після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] . Просив розглядати дану справу у його (нотаріуса) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку площею 1,71 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11732, зареєстрованого в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.12.1997р. за №293. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, нею за життя заповіту/заповітів не складено. У зв`язку з відсутністю заповіту, право на спадкування даної спадщини отримали спадкоємці за законом. Факти щодо спадкування спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , встановлені рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10.09.2010 року по справі №2-517/2010 за позовом [PERSON] до Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. Даним судовим рішенням за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] визнано право власності на частину спадкового майна, належного спадкодавцю [PERSON] , зокрема на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право ж на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) не було предметом позову у цивільній справі №2-517/2010. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначене судове рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10.09.2010р. набрало законної сили 21.09.2010р. та у відповідності до вимог ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України таке має преюдиціальний характер при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, в тому числі при розгляді даної цивільної справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що належне спадкодавцю [PERSON] спадкове майно, в тому числі право на спірну земельну ділянку (середню земельну частку), успадкував спадкоємець за законом - [PERSON] . [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] . До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,71 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №11732, зареєстрованого в Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) 27.12.1997р. за №293, яку такий фактично успадкував після смерті спадкодавця [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном розпорядився, а саме 11.01.2011 року склав заповіт, посвідчений в Гусаківській сільській раді Мостиського району, яким усе своє майно заповів племіннику [PERSON] (позивачу). Даний заповіт зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №6. З матеріалів справи відомо, що позивач [PERSON] у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до копій сторінок спадкової справи №28/2018, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , - факт прийняття позивачем [PERSON] спадщини стверджується спільним проживанням зі спадкодавцем на час смерті згідно довідки, виданої Шегинівською сільською радою Мостиського району Львівської області 29.11.2017р. за №1361. Позивачу [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Спадщина, на яку нотаріусом видано свідоцтво, складається з приватизованої земельної ділянки площею 1,3953 га, кадастровий номер 4622481600:12:000:0127, що розташована на території Гусаківської сільської ради Мостиського району Львівської області. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено При цьому, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку на ім`я спадкодавця [PERSON] , позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією запису акта про смерть спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] ; повідомленням Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області №01-16/323 від 15.12.2023р.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.12.2023р. №75153539, з якої слідує, що після смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , спадкова справа нотаріусом не заводилась; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.12.2023р. №75153530, з якої слідує, що спадкодавцем [PERSON] за життя не складено ні заповіту, ні спадкового договору; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10.09.2010р. у справі №2-517/2010; копією довідки №536-2 від 06.08.2018р., виданою виконкомом Шегинівської сільської ради Мостиського району; копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією заповіту [PERSON] від 11.01.2011р.; копіями сторінок спадкової справи №28/2018, що заведена приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицьким Р.С. після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] ; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого на ім`я позивача [PERSON] ; копіями сторінок паспорта позивача [PERSON] ; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; він у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняв дану спадщину; інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначену земельну ділянку (середню земельну частку), яку такий фактично успадкував після смерті [PERSON] ; право [PERSON] на спірну земельну ділянку (земельну частку) було посвідчено Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення пред`явлених позовних вимог та визнання за позивачем права на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , котрий помер [INFO] .

Outcome: approved