Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №804250890 у розмірі 16438,12 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 31.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога"та [PERSON] було укладено кредитний договір №804250890. Відповідно до реєстру боржників №93 від 11.08.2020 та договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс"до ТОВ "Таліон плюс"перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №804250890. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс"та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон плюс"передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 16438,12 грн., з яких: 5833,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10605,12 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом з Правом вимоги, до Фактора переходять всі інші права Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не змінює попередній. Згідно з умовами кредитного договору укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"та [PERSON] від 31.03.2020 позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування Кредитам в порядку, визначеному цим Договором. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, в якості якого використовується логін та пароль особистого кабінету. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Незважаючи на це відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у визначені строки. Позивач вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 21.10.2022 позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором №804250890 в розмірі 16438,12 грн., з яких: 5833,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10605,12 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вказану суму заборгованості ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів"просить стягнути з відповідача [PERSON] . Ухвалою від 03.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.08.2023 через систему електронний суд надійшло клопотання представника ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів"Самойленко А.С. про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позов підтримує, просить задовольнити (а.с.33-34). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 03.08.2023 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за адресою реєстрації: [ADDRESS] , які повернуті до суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 37,38,45,46,51,52). У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 09.10.2023 та 04.12.2023 (а.с.40,41,48,49). У судове засідання 21.09.2023 та 02.11.2023 відповідач не з`явився. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 31 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога"та [PERSON] укладено кредитний договір №804250890, відповідно до якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"зобов`язується надати [PERSON] кредит без конкретної споживчої мети, на суму 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов зазначених у договорі. Кредит надається строком на 30 днів (а.с.6-7). Додатковою угодою від 03.05.2020 року до Договору №804250890 від 31.03.2023 року виконання зобов`язань за договором відстрочено на 30 днів (а.с.8). 20 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"("Фактор") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс"("Клієнт") було укладено договір факторингу №20102022 (а.с. 9-10). Згідно із п. 2.1 вказаного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. У витязі з реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, зазначене прізвище відповідача, заборгованість складає 16438,12 грн, з яких: 5833,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10605,12 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.11). Також, надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №804250890 за період з 21 жовтня 2022 року по 30 червня 2023 року (а.с.12). Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)(ч.1 ст. 1077 ЦК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, звертаючись до суду із позовом представник позивача посилався на те, що між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"та відповідачем було укладено кредитний договір. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"передало своє право вимоги ТОВ "Таліон Плюс», а він у свою чергу передав вказане право позивачу. Однак, позивачем всупереч вимогам ст.81 ЦПК України не було надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач отримав від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"грошові кошти, відкриття рахунків, або ж перерахування коштів на рахунки відкриті в інших банках, або видачі кредитних коштів в касах кредитних установ через видатковий касовий ордер. Позивачем також не надано виписок з таких рахунків, з яких можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою, рахунком та наявність у нього заборгованості за кредитом. Більше того, не надано доказів укладення між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"та ТОВ "Таліон Плюс"договору факторингу на підставі, якого перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 4804250890 до ТОВ "Таліон Плюс». Отже, підстави вважати, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача і несплатою коштів порушуються його права, як кредитора, відсутні. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed