Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] подано до суду позов до [PERSON] , про стягнення додаткових витрат на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме витрати на оплату проживання дітей в гуртожитку в розмірі 2400,00 гривень щомісячно, починаючи з вересня 2023 року по 30.06.2027, тобто до дня закінчення навчання, за умови продовження навчання обох дітей, та судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що у шлюбі подружжя [PERSON] [INFO] народилися дочки [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір`ю, та перебувають на її утриманні. [PERSON] сплачує аліменти на утримання дітей. З тих підстав, що з вересня 2023 року діти розпочали навчання у Черкаському художньо-технічному коледжі, та проживають у гуртожитку, позивачка несе додаткові витрати, а саме за проживання дівчат у гуртожитку сплачує по 2400,00 гривень за кожну. Оскільки відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, хоча має таку можливість, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав. У судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися, але остання завчасно подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони позивачки (а.п.39). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Відзив та своїх заперечень стосовно позову до суду не подав. У зв`язку з цим суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] народилися [INFO] та їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.п.4). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.06.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.п.5). Судовим наказом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.10.2019 з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей, до досягнення ними повноліття (а.п.6). На підтвердження скрутного матеріального становища позивачка надала копію довідки про доходи №01/01/12/12/02-45 від 18.02.2023 (а.п.13). 01.09.2023 між Черкаським художньо-технічним коледжем та [PERSON] було укладено договори №6 та №41 про надання освітніх послуг [PERSON] та [PERSON] (а.п.31-32, 33-34). Згідно з довідкою №275 від 05.09.2023, [PERSON] навчається у Черкаському художньо-технічному коледжі на 1 курсі. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Форма навчання денна (а.п.29). Згідно з довідкою №668 від 05.09.2023, [PERSON] навчається у Черкаському художньо-технічному коледжі на 1 курсі. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. Форма навчання денна (а.п.30). Відповідно до копії чеку від 31.08.2023, [PERSON] було сплачено кошти в рахунок оплати проживання в гуртожитку в розмірі 2400,00 гривень за [PERSON] та [PERSON] (а.п.35). Згідно з копією листа Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області №27.15-32/70181 від 19.10.2023, боржником [PERSON] 21.06.2020 було здійснено перетин кордону (а.п.36). Відповідно до ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами першою, другою статті 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтями\~8,\~11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені в частині першій ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. За змістом ст.180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягай 18 років, покладається на батьків. Відповідно до ч.3\~ст.199\~СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до\~ст.185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.181,\~182 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Оскільки відповідач являється батьком дітей, зобов`язаний матеріально утримувати їх та спроможний виплачувати додаткові витрати пов`язані з обставинами, що стосуються розвитку та навчання дітей, а дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має приділятися найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Беручи до уваги, що позивачка довела, що діти перебувають на навчанні в м.Черкаси, у зв`язку з чим проживають у гуртожитку, та наполягає на стягненні з батька дітей на її користь вже понесених додаткових витрат та тих додаткових витрат, які планує понести в подальшому, пов`язаних з проживанням дітей у гуртожитку, що складають 2400,00 гривень щомісячно, починаючи з вересня 2023 року по 30.06.2027, та були підтверджені беззаперечними доказами, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів та у справах про оплату додаткових витрат на дитину позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 1073,60 гривень слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави. На підставі наведеного, ст.15, 16 ЦК України, ст.141, 150, 155, 180-185, 191, 199-201 СК України,

Outcome: approved