Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив суд, визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 5,03 умовних кадастрових гектари, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування\~позову,\~представник позивача\~вказував,\~що [INFO] \~померла мати\~позивача,\~ [PERSON] ,\~яка за\~життя мала\~право на\~земельну частку\~(пай) розміром 5,03 умовних кадастрових гектари. Після смерті матері, для реалізації свого спадкового права позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про те отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із відсутністю у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, після чого [PERSON] , запропоновано звернутися до суду. Сторони в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи кожен окремо надали заяви про розгляд справи за їх відсутності заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши докази по справі, давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Родинний зв`язок між позивачем та померлою підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 13), та копією свідоцтва про одруження (а.с.14), з якої видно, що остання змінила при укладенні шлюбу прізвище на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] для реалізації свого спадкового права звернулася до нотаріальної контори, із відповідною заявою, про прийняття спадщини у вигляді земельної частки (паю) розміром 5,03 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Новопільської сільської ради (а.с.48-49), про те отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як остання не має оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, після чого нотаріусом запропоновано позивачу звернутися до суду. Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України (в ред. 2008 року), сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай). Як видно з листа ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.09.2023 (а.с.24), згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів колективного сільськогосподарського підприємства «ім.К. Лібкнехта» Криворізького району Дніпропетровської області під номером 0426 значиться громадянка [PERSON] , якій на підставі розпорядження Криворізької районної державної адміністрації № 300-р від 22.05.1997 належить право на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованого на території КСП «ім.Карла Лібкнехта» Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та підтверджено сертифікатом серії ДП № 0121426. Відповідно, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованого на території КСП «ім.Карла Лібкнехта» Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1222, 1223ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.ст. 1258,\~1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, відповідно до зібраних доказів, встановлено, що, позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори, про те оскільки у останньої відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме сертифікат про право на земельну частку (пай), який посвідчував належне [PERSON] за життя право на земельну частку (пай), вона є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, тому з беручи до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved