Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Печінка П.В. звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав та просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , відносно дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 вересня 2015 року сторони уклали шлюб, від якого у них [INFO] народилась дочка- [PERSON] . Після народження дочки, з 2017 року відповідач припинив підтримувати шлюбні відносини із позивачкою, став постійно проживати в с. Оришківці у будинку своїх батьків. Після припинення шлюбних відносин, а саме із 2017 року відповідач припинив цікавитись життям дитини, займатись її вихованням та добровільно надавати дитині матеріальну допомогу. За рішеннями Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2018 року, ухвалено рішення про стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки та непрацюючої дружини, а рішенням від 21 червня 2018 року тим же судом ухвалено рішення про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем. Так, під час відвідування дитиною дошкільного закладу «Веселі малята» с.Хлопівка упродовж 2019-2021 років, відповідач не приймав ніякої участі у вихованні своєї дочки, жодного разу не приводив дитину і не забирав із закладу, не брав участі у заходах, які організовувались закладом на протязі вказаного періоду. Впродовж 2022-2023 років не приймав участі у вихованні дочки, яка продовжує навчання у ліцеї №1 Хоростківської міської ради, де відповідач також не спілкувався з вчителями, не цікавився навчанням та вихованням дочки. По місцю проживання із 2017 року відповідач також не навідував свою малолітню дочку, не спілкувався з нею, не цікавився її життям, станом здоров`я та фізичним розвитком, жодного разу не приводив дочку до лікаря на медичний огляд. Аліментів на утримання дочки відповідач не сплачує, із березня 2018 року і станом на травень 2023 року заборгованість складає 66 806 грн. 94 коп. Зазначені обставини свідчать про ухилення відповідача від виховання дочки та участі у її всебічному розвитку, що спонукало позивачку звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 29 травня 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи. Представник позивача - адвокат Печінка П.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутності не надходило. Представник органу опіки та піклування Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області Якушева Л.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що сторона позивача надала згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Хлопівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області (а.с.8). Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 21 червня 2018 року в справі №596/405/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.9). Відповідно до копії заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2018 року в справі №596/404/18, ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання непрацюючої дружини в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 15 березня 2018 року до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , 3 (трьохрічного) віку. Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 02.05.2023 року, комісія встановила, що [PERSON] проживає у власному будинку, що за адресою [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрована і проживає дочка - [PERSON] , [INFO]. Колишній чоловік [PERSON] з 2017 року по даний час в с. Хлопівка не проживає і не появляється. (а.с.14). Як вбачається із довідки №01-36/06, виданої закладом дошкільної освіти «Веселі малята» с. Хлопівка Хоростківської міської ради Тернопільської області 02.05.2023 року, під час відвідування дитиною [PERSON] дошкільного закладу «Веселі малята» с. Хлопівка упродовж 2019-2021 років, відповідач жодного разу не приводив дитину і не забирав із закладу, не цікавився дитиною, не брав участі у заходах, які організовувались закладом на протязі вказаного періоду. (а.с.12). Згідно довідки №01-15/85, виданої ліцеєм №1 м. Хоростків Хоростківської міської ради Тернопільської області 03 травня 2023 року, відповідач за період відвідування дитиною [PERSON] школи жодного разу її не приводив, не забирав та не цікавився навчанням доньки. (а.с.13) Як слідує із змісту довідки виданої лікарем загальної практики та сімейної медицини лікарем - педіатром [PERSON] 04.05.2023 року, відповідач жодного разу не був присутній на медичних оглядах дитини, не цікавився станом її здоров`я, коли дитина [PERSON] [INFO], хворіла батько ніколи не приводив її на огляд, завжди була присутня тільки мама. (а.с.15). Як вбачається із розрахунку заборгованості із сплати аліментів, проведеного Гусятинським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.05.2023 року, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів по виконанню виконавчого листа №596/404/18, що станом на 01.05.2023 року становить 66 806,94 грн. (а.с.16). Рішенням Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області №96 від 27.09.2023 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», затверджено Висновок органу опіки та піклування Хоростківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя с. Оришківці, Чортківський район, Тернопільська область стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с.55-57). В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала Висновок органу опіки та піклування Хоростківської міської ради. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину, забороняються фізичні покарання дитини батьками. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст.9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину. Суд дійшов висновку, що наявні виключні обставини для застосування крайнього заходу впливу на особу, яка умисно ухиляється від виконання ним батьківських обов`язків(не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не турбується про неї, не виявляє ніякого інтересу до її розвитку, навчання), а саме - позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На переконання суду, зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать про те, що відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками щодо виховання своєї малолітньої дитини, умисно ухилявся від їх виконання. У рішенні в справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дітей та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, насамперед інтереси самої дитини, суд вважає, що позовні вимоги підставні та відповідача слід позбавити батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved