Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 16 лютого 2019 року уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 43. Одруження виявилося невдалим. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо, шлюб існує формально. При таких обставинах сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Наміри зберегти сім`ю відсутні. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Спору про місце проживання дочки між ними немає, за домовленістю з відповідачем місце проживання визначено разом з матір`ю. Просить розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано 16 лютого 2019 року Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №43. Одночасно просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1073, 60 гривень судового збору сплаченого при поданні позовної заяви до суду. 30.10.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16.02.2019 року, який був зареєстрований Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 43. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх ї сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. З квитанцій № 42822322 від 24.10.2023 року слідує, що позивачем понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1073 гривні 60 копійок. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до наведеної норми закону.

Outcome: approved