Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

01 грудня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області 25 жовтня 2010 року, актовий запис № 6. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . З відповідачем проживають разом, неповнолітні діти проживають разом із ними. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом, необхідні для належного утримання їхніх дітей. Оскільки добровільно про сплату аліментів з відповідачем їй домовитися не вдалося, змушена була звернутися до суду. Зазначає, що відповідач працює неофіційно, укладає бруківку, встановлює паркани, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 05 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, 03.01.2024 року на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 16). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що не відмовляється від участі у вихованні та утриманні дітей, позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 грн. на кожного, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В більшому розмірі аліменти сплачувати не має можливості, оскільки офіційно не працевлаштований, хоча й має сезонні заробітки час від часу. До того ж, він добровільно бере участь в утриманні дітей, дає кошти на одяг, харчування та інші потреби дітей за необхідності. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] 25 жовтня 2010 року уклали шлюб, який зареєстрований Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.4). Під час шлюбу у сторін народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.05.2012 року, та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.01.2020 року (а. с. 5-6). Із витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 29.11.2023 року № 435 вбачається, що неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, позов визнав частково. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , здорові, на обліку в лікарів не перебувають, самостійних доходів не мають. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (станом на момент звернення позивача до суду) також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом, для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який позов визнав частково, не працює, однак є працездатним, інших утриманців не має, та стан його здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дітей, матеріальне становище та потреби дітей в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2023 року та до досягнення дітьми повноліття. Отже, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial