Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

представник позивача - [PERSON] подав до суду позовну заяву, вимоги за якою доповнив та остаточно просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 7980,85 гривень, реєстр № 4547; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 7980,85 гривень, стягнуті за виконавчим написом від 06 травня 2021 року. В обґрунтування заявлених вимог постилався на те, що 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 4547 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 7330,85 гривень. На підставі вказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко Артур Ігорович відкрив виконавче провадження № 65821913. Згідно відомостей офіційного веб-сайту Асоціації приватних виконавців України діяльність приватного виконавця Богатиренка А.І. зупинена, його тимчасове заміщення здійснює приватний виконавець Іванюта І.М. На думку позивача, виконавчий напис не підлягає виконанню з огляду на порушення порядку вчинення нотаріальної дії. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити: чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для одержання виконавчого напису подаються, зокрема засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надсилання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. У нотаріальному процесі при стягненні боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором. Процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший: підготовчий етап, який включає повідомлення боржника; цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап: учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому, позивач не отримував жодної вимоги, а тому вчинення виконавчого напису не могло бути можливим внаслідок подання відповідачем неповного пакету документів. За таких обставин позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключало можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, Приватний нотаріус достовірно знаючи, що борг не є безспірним, повинен був відмовити у вчиненні виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Спірний виконавчий напис вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі. Укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально. Крім того, виконавчий напис було вчинено без дотримання умов безспірності заборгованості боржника. Однак, відповідач звернувся до приватного нотаріуса, а той, в свою чергу, вчинив виконавчий напис, всупереч незаконності такої дії. Оскільки, приватним нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису, наявні правові підстави для визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, попри вжиті судом заходи забезпечення позову -зупинення стягнення за виконавчим написом, приватний виконавець стягнув із позивача суму заборгованості у повному обсязі. За вказаних обставин, необхідно застосувати положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна, оскільки виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі в його електронний кабінет. У встановлений законом строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін; відповідач подав суду відзив на позовну заяву. 25 вересня 2023 року представник ТОВ «Вердикт капітал» подав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовної заяви та пояснив, що відповідачем надані нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне; крім того позивач не надав доказів, які б свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, а тому, стверджувати про відсутність підстав для вчинення стягувачем виконавчого напису нотаріуса, немає. Позивач також не надає альтернативного розрахунку заборгованості, а лише наголошує на тому, що відповідач не надав належних доказів та не довів розмір існуючої заборгованості, при цьому, жодним чином, не спростовує заборгованість іншими доказами. ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником права вимоги виконання боргу від первісного кредитора та є новим кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги, який було надано приватному нотаріусу при вчиненні виконавчого напису, що підтверджує статус нового кредитора. Приватним нотаріусом було перевірено такий договір та статус стягувача, як нового кредитора. Кредитний договір є чинним на теперішній час, позивачем не надано будь-яких доказів щодо недійсності кредитного договору чи окремих його умов, відтак, твердження про неправомірність, неправильність нарахування кредитором розміру заборгованості є безпідставними. Також представник ТОВ «Вердикт капітал» подав суду клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, в якому просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки витрати в заявленому розмірі не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а до позовної заяви не додано документів, що визначені законом на підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги, а також відсутні документи на підтвердження оплати таких витрат; крім того стягнення з ТОВ «Вердикт капітал» витрат на правничу допомогу становитиме надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис № 4547 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості за кредитним договором № 401542245 від 26 жовтня 2013 року, укладеного між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», право вимоги за яким відступлене відповідачу; строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року до 22 квітня 2021 року; сума заборгованості складає 7980,85 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 1994,11 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1176,99 гривень; строкова заборгованість за комісією 257,83 гривень, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2923,85 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями 978,07 гривень; витрати по вчиненню виконавчого напису 650,00 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренка А.І. від 15 червня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65821913 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 4547, вчиненого 06 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 7980,85 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванюти І.М. від 30 серпня 2023 року закінчено виконавче провадження № 65821913 у зв`язку зі сплатою боргу в повному обсязі. В якості доказів суду надано: копія кредитного договору № 401542245, укладеного 26 жовтня 2013 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», з графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг; копія заяви представника ТОВ «Вердикт капітал» про примусове виконання рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За п.п. 2.1 п. 2, п.п. 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчена нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2018 року у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення кредитного договору № 401542245, укладеного 26 жовтня 2013 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є відповідач та безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису № 4547 від 06 травня 2021 року, що в сукупності вказує на недотримання приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису № 4547 від 06 травня 2021 року, тому суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню та задовольняє вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» грошових коштів, реєстр № 4547. Також суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суму грошових коштів в розмірі 7980,85 гривень, які стягнуті за виконавчим написом, вчиненим 06 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., реєстр № 4547, при цьому виходить з того, що рішенням суду виконавчий напис № 4547 від 06 травня 2021 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням вказаного виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved