Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.04.2016 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградскьої області, про що зроблений актовий запис №7. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З 26.09.2023 року сторони припинили спільне проживання. На теперішній час дитина проживає із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач є здоровою, прецездатною людиною, працює адвокатом, має мінливий нерегулярний дохід, матеріально забезпечений, має у власності земельну ділянку, кілька квартир, будинків. З метою захисту своїх інтересів та інтересів спільної з відповідачем дитини, позивачка скористалась своїм правом на звернення до суду з позовом про призначенням аліментів в судовому порядку, що передбачено законом, так як сама не в змозі забезпечити дитині належний рівень життя. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в сумі 10000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття і такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі є достатнім і не буде порушувати майнові права дитини. Ухвалою суду від 17.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, надано строк на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь та інші докази, що обгрунтовують їх вимоги та заперечення. Ухвалою суду від 07.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від її представника адвоката Сотської С.О. надійшла заява про розгляд справи без її участі та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач до суду не з`явився, надавши до суду відзив на позовну заяву, вказавши, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.10.2023 року у справі №484/5078/23 шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач визнає, що від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Однак, із запропонованою позивачкою в твердій грошовій формі сумою аліментів на утримання дитини відповідач не згоден, оскільки він офіційно працевлаштований до ПП "Юридична фірма "ІНТЕРКОМ" згідно наказу №1 від 10.07.2014 року на посаду директора з посадовим окладом згідно штатного розпису в сумі 6700 грн. на місяць. Інших офіційних доходів у відповідача не має, що підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, станом на 22.09.2023 року за №1408-23-05214. Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачку в даному випадку лежить обов`язок доведення розміру можливостей відповідача сплачувати аліменти. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Посилання позивачки, що відповідач має у власності земельну ділянку, кілька квартир, будинків, не заслуговують на увагу, оскільки згідно наявної інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 27.03.2023 року за №327031163 вказана нерухомість належить приватному підприємству, організаційно-правової форми у вигляді товариства, за унікальним ідентифікаційним номером в ЄДРПОУ: 39300862. Крім того, підприємство створено 10.07.2014 року, тобто до офіційної реєстрації шлюбу між сторонами. Враховуючи вищезазначене, відповідач просить задовольнити позов частково та просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. Представник позивачки, ознайомившись з відзивом, який подав відповідач, надала до суду відповідь на відзив та вказала про те, що визначений відповідачем розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру аліментів необхідному для утримання дитини відповідного віку.Посилання відповідача про отримання мінімальної заробітної плати в якості директора приватного підприємства не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідач є єдиним засновником ПП "Юридична фірма "Інтерком", дане підприємство має у власності декілька квартир, будинків, земельних ділянок. Крім того, відповідач займається адвокатською діяльністю, де отримує доходи, так як надає правову допомогу громадянам, та має у власності дві квартири, автомобіль марки LEXUS 2015 року випуску, гараж, вартість якого оцінюється ним в розмірі 1117596 грн. згідно його позовної заяви про поділ майна подружжя. На мінімальну заробітну плату придбати дане майно неможливо, тому суд не повинен обмежуватись розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення у останнього в наявності витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи те, що доводи відповідача, що його дохід складається із мінімальної заробітної плати не відповідають його витратам на придбання нерухомого майна, а заявлений позивачкою до стягнення розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина відповідає матеріальним можливостям відповідача, просила прийняти відповідь на відзив до розгляду та позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач, ознайомившись з відповіддю на відзив, яку подала представник позивачки, надав суду заперечення на відповідь на відзив, та вказав про те, що відповідь на відзив не заслуговує на увагу суду, оскільки він дійсно є адвокатом, офіційно здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на посаді директора ПП "ЮФ "ІНТЕРКОМ", згідно штатного розспису його посадовий оклад складає 6700 грн., приватне підприємство має у власності багато об`єктів нерухомого майна, до якого він ніякого відношення не має навіть як один із засновників підприємства, яке утворене до реєстрацію шлюбу із позивачкою. Обгрунтування наявності матеріальної можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі не відповідають дійсності, оскільки дві квартири, автомобіль та гараж є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, оформлене на ім`я позивачки, та є предметом поділу в іншій справі. Просив позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повнолітття. В іншій частині позовних вимог просив відмовити. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.04.2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 7. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.10.2023 року у справі №484/5078/23 розірвано шлюб, зареєстрований 22.04.2016 року виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 7. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.09.2016 року Первомайським рійонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №61, сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина. Відповідно до ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обов`язків щодо утримання дитини є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованаПостановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"у п. 17 встановлено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено упостанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Приймаючи до уваги, що відповідач офіційно працює в ПП "ФК "ІНТЕРКОМ", здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, та має витрати, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких відповідачем не доведено джерело походження коштів для їх оплати, отже він має нерегулярний і мінливий дохід, а тому відповідно до ст. 184 СК України розмір аліментів на утримання дитини має бути стягнутий в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі позивачка зазначила, що відповідач зобов`язаний на рівні із нею матеріально забезпечувати дитину. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд враховуючи, що позивачкою не надано суду належні та допустимі докази про заробіток відповідача. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка перебуває на утриманні матері, беручи до уваги, що відповідач по справі офіційно працює в ПП "ФК "ІНТЕРКОМ", здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, та має витрати, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких відповідачем не доведено джерело походження коштів для їх оплати, суд визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, виходить з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 7500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Суд, визначаючи час, з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана позивачем до суду 04.10.2023 року, а відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Суд вважає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошевій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного та

Outcome: partial