Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вказана заява [PERSON] , від імені якої діє адвокат Коломоєць І. В., в якій заявниця просила встановити факт смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] на території смт Якимівка Якимівського району Запорізької області, що тимчасово окупована територія України. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є дочкою [PERSON] . Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] в органах ДРАЦС. Натомість отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території смт Якимівка Якимівського району Запорізької області, тобто на окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявниця подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 294\~ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливість провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Зокрема, у ч. 2 цієї статті вказано, що с прави про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Приписами\~ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом установлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] на території смт\~Якимівка Якимівського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 грудня 2023 року Сімферопольським районним відділом РАГС №3 Департаменту РАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, а також копією довідки про смерть № С-13251 від 11\~грудня 2023 року, складеної Сімферопольським районним відділом РАГС № 3 Департаменту РАГС Міністерства юстиції Республіки Крим за актовим записом №\~170239910003110861003. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (із змінами відповідно Наказу № 224 від 17\~серпня 2023 року) Якимівська селищна територіальна громада Запорізької області внесена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. До складу Якимівської селищної територіальної громади Якимівського району Запорізької області входить смт Якимівка, що є місцем смерті матері заявниці. Установлення факту смерті необхідно заявниці як дочці померлої матері для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] в органах ДРАЦС. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Європейський суд з прав людини у рішеннях проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilaєcu and Others v. Moldova and Russia») зазначив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Заявниця не може отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на території смт\~Якимівка Якимівського району Запорізької області, тобто на тимчасово окупованій території України. Дослідивши надані заявницею документи, суд вважає за можливе заяву задовольнити. Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України суд роз`яснює, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved