Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

заявниця звернулася до суду з заявою, просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України - в м. Мелітополь Запорізької області. Мотиви та підстави заяви викладені у письмовій формі з дотриманням вимог ЦПК України. Представник заявниці до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявниці, заяву підтримує та просить задовольнити на підставі наявних доказів. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Ухвалою судді від 03.01.2024 заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито. Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст. ст. 265, 317, 319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності\~до п.\~13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачено, що у випадку звернення із заявою про встановлення факту смерті заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] , в інтересах якого як законний представник звернулась з даною заявою [PERSON] є онуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається із відмітки про зареєстроване місце проживання, заявниця із своїм сином зареєстровані за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Місто Мелітополь Запорізької області є тимчасово окупованим російською федерацією з 25 лютого 2022 року. Відповідно до документу, який має назву свідоцтво про смерть серії [NUMBER] виданого на тимчасово окупованій території 28 листопада 2023 року, вбачається, що [PERSON] , 1949 р.н., помер [INFO] у м. Мелітополь, Запорізької області. Однак, з врахуванням того, що смерть особи, зазначеної у свідоцтві про смерть, мала місце на території, яка відповідно до законодавства України, вважається тимчасово окупованою і будь-які документи, видані органами окупаційної влади не вважаються законними та не породжують жодних юридичних наслідків на території України, тому виникла необхідність у встановленні в судовому порядку за законодавством України факту смерті особи в певний час та місці. Оскільки довідки та інші документи видані установами, що не є уповноваженими на видачу таких документів на території України, то на їх підставі не може бути видано свідоцтво про смерть українського зразка, однак такі надають суду фактичні підстави для встановлення факту смерті особи в певний час та місці. У відповідності до ч. 1,2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав. Згідно з положеннями ч.ч.2,3 ст.9 цього Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Зважаючи на\~те,\~що державна\~реєстрація смерті\~проводиться органом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану на\~підставі документа\~встановленої форми\~про смерть,\~а саме:\~лікарського свідоцтва\~про смерть\~(форма\~№106/о),\~виданого закладом\~охорони здоров`я\~або судово-медичною\~установою,\~або на\~підставі рішення\~суду про\~встановлення факту\~смерті особи\~в певний\~час або\~оголошення її\~померлою,\~та з\~урахуванням того,\~що встановлення\~факту смерті\~батьказаявнику необхідно для отримання відповідного документа українського зразка, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заявлених вимог, а також їх документальне підтвердження, а тому вважає, що заяву слід задоволити.

Outcome: approved