Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з відповідачкою мають різні погляди на життя та сімейні відносини, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та категорично наполяв на його задоволенні. Пояснив, що вони з відповідачкою не проживають, як сім`я вже близько п`яти років та не ведуть спільного господарства. Зазначив, що на даний час він проживає з другою жінкою та двома їхніми спільними малолітніми дітьми 2018 та 2020 року народження. Ствердив, що примирення та збереження сім`ї є неможливим. Відповідачка позов не визнала та наполягала на збереженні сім`ї подружжя, яке могло б відбутися за сплином часу. Просила час для примирення. Зазначила, що їх багато пов`язує, в шлюбі вони знаходяться з 2002 року, а чоловік може змінити свою думку. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 березня 2002 року, що підтверджується повторно виданою копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11 липня 2023 року, виданим Виконавчим комітетом Озерської сільської ради Бородянського району Київської області, актовий запис №3. Як встановлено з пояснень сторін по справі, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року сторонам надавався строк для примирення терміном на один місяць, однак останні примирення так і не досягли, коли справа знаходиться на розгляді в суді з серпня 2022 року. Відповідно до\~ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач до суду заяву про розгляд справи за його відсутність позовні вимоги підтримав та наполягав на розірванні шлюбу у відсутність відповідачки в даному судовому засіданні. Відповідачка після наданого строку для примирення в судове засідання призначене на 19 грудня 2023 року не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Суд позбавлений можливості повторно відкласти розгляд справи в межах строку визначеного ст. 210 ЦПК України, коли відповідачка надала свої пояснення суду, а тому вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки в загальному порядку. За таких умов під час судового розгляду судом вжито заходи до примирення подружжя, й з огляду на позицію позивачка суд переконався в неможливості і нездійсненності такого примирення. Відтак, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам позивача не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню.

Outcome: approved