Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

КП "Харківські теплові мережі" звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому з урахуванням уточнень просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2016 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 48899,08 грн.: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року у розмірі 1933,05 грн.; стягнути з [PERSON] на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 1846,87 грн., інфляційні витрати у розмірі 186,57 грн., 3% річних у розмірі 31,72 грн.; Стягнути в дольовому порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2258 грн. в наступних долях: з [PERSON] у розмірі 740,60 грн.; з [PERSON] у розмірі 699 грн.; з [PERSON] у розмірі 818,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог, посилався на те, що відповідачі за період з 01 листопада 2016 року по 30 вересня 2020 року не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг з теплопостачання, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась заборгованість, добровільно відповідачі заборгованість не погашають. У зв`язку з викладеним позивач був змушений звернутись до суду. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. 31 серпня 2023 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила застосувати до вказаних правовідносин позовну давність. 14 вересня 2023 року до суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила поновити строку позовної давності з 01 квітня 2017 року у зв`язку з набранням чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся. Відповідачі в\~судове засідання\~не з`явились,\~про дату,\~час та\~місце повідомлялись. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та були споживачами послуг з теплопостачання, які надаються КП "Харківські теплові мережі", що відповідачами не спростовано. Відповідно до копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15 травня 2023 року, відповідачі знялись з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , в наступний час: [PERSON] - 15.09.2020; [PERSON] - 24.03.2020; [PERSON] - 25.02.2020. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV (діяв до 01.05.2019 року) що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором . Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (абз. 2 ч. 1 ст. 9 Закону №2189-VIII). Відповідно до ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого опалення до комунальних. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання. \~ \~ \~ \~Щодо заяви представника відповідача про застосування судом до вимог КП «Харківські теплові мережі» строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. \~ \~ \~ \~У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України. Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою 19\~травня 2023\~року, а період нарахуванням останнім заборгованості становить 01\~листопада 2016\~року по 30 вересня 2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини. Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі статті 259 ЦК України. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21. Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою 19\~травня 2023\~року та період нарахування останнім заборгованості, що становить з 01\~листопада 2016\~року по 30 вересня 2020 року, трирічний строк позовної давності щодо платежів за період з 01\~листопада 2016\~року по 01\~квітня 2017\~року включно позивачем пропущено. Враховуючи викладене, стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в наступному порядку: з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за період з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2020 року у розмірі 48899,08 грн.; з [PERSON] , [PERSON] з 01 березня 2020 року по 31 березня 2020 року у розмірі 1933 ,05 грн.; з [PERSON] за період з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 1846,87 грн., Вказана сума відповідачами не спростована. Суд зазначає, що посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду у справі №370/522/16-ц є помилковою, оскільки у вказаній постанові вирішувалось питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з запровадження по всій території України карантину. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг позивачем нараховано 3% річних у розмірі 31,72 грн. та інфляційні витрати у розмірі 186,57 грн. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми з урахуванням строків позовної давності. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial