Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

31.08.2018 позивач [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку, в якій просить припинити право [PERSON] на 1/9 ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] ; визнати за ним, [PERSON] , право власності на 1/9 ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] ; припинити право [PERSON] на 1/6 ідеальних часток автомобіля «Москвич М 2140 SL», двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , 1.985 року випуску; визнати за ним, [PERSON] , право власності на 1/6 ідеальних часток автомобіля «Москвич М 2140 SL», двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] . номер державної реєстрації [NUMBER] , 1985 року випуску; виплатити [PERSON] вартість належної йому 1/9 ідеальної частки житлового будинку [ADDRESS] ; виплатити [PERSON] вартість належної йому 1/6 ідеальних часток автомобіля «Москвич М 2140 SL», двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , 1985 року випуску; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, розмір яких буде уточнено на час вирішення справи по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому належить 1/3 ідеальної частки житлового будинку [ADDRESS] . Також йому на праві власності належить 5/6 від 2/3 ідеальних часток зазначеного житлового будинку ( [ADDRESS] ). Зазначені частки будинку він успадкував після смерті своїх батьків за заповітами (у 2005 та у 2014 роках). В загальному йому на праві власності належить 8/9 (1/3 +5/6*2/3 = 1/3+5/9 =8/9) ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] . Загальна площа будинку становить 90,4 м2, житлова площа становить 51,8 м2. В будинку зареєстрований лише він. Право власності на 1/9 ідеальної частки зазначеного будинку належить відповідачеві - його брату [PERSON] , якому на день відкриття спадщини після їхнього батька належало право на обов`язкову частку у спадщині. Батько і мама заповідали майно саме йому, оскільки відповідач (його брат) є співвласником суміжного домоволодіння (по [ADDRESS] , яке колись було частиною одного цілого домоволодіння під [ADDRESS] ). За взаємною родинною згодою такий розподіл майна був справедливим. Будинок [ADDRESS] , де фактично проживав відповідач, зареєстрований на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності від 12.03.2012 року за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Перебування у власності відповідача незначної ідеальної частки житлового будинку створює йому численні незручності, а саме - виготовлення технічної документації на газопостачання, опалення та інше потребують породження з відповідачем, чого останній не бажає. Його намір розпорядитись будинком на користь дітей, також неможливий без згоди відповідача. Участі в утриманні будинковолодіння, у тому числі - оплаті комунальних послуг відповідач не бере. На підставі викладеного, просить позов задовольнити. 17.10.2018 відповідач [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , звернувся до суду зі зустрічною позовною заявою до [PERSON] , про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в якій просить виділити у приватну власність [PERSON] у натурі 1/9 частку будинку [ADDRESS] , що є у спільній частковій власності з влаштуванням окремого виходу, а саме: житлову кімнату площею 15,0 кв. м - літ.2-2; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 704,80 грн. судового збору. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що він є власником 1/9 частки з будинку [ADDRESS] . Сукупною часткою в розмірі 8/9 будинку володіє його брат, [PERSON] , що є відповідачем за зустрічним позовом. Будинок складається з чотирьох житлових кімнат і двох кухонь, загальною площею 99 м. кв., з господарськими будівлями та спорудами. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна між ними не можливий, оскільки між сторонами вже виник спір, пов`язаний із спільною частковою власністю на майно. Висновком архітектора (ФОП [PERSON] ) від 11.10.2018 року передбачено два технічно можливих варіанти виділу частки. Він обирав варіант №2, оскільки він передбачає найменші технічні втручання в конструкції будинку, результат такого варіанту може задовольнити інтереси обох сторін. Згідно обраного ним варіанту виділу загальна площа приміщень, на яку претендує він, становить 15 кв.м., загальна площа приміщень, які пропонуються відповідачу становить 84 кв.м. При даному варіанті розподілу пропонується виконати наступні ремонтні будівельні роботи, а саме: влаштувати дверний проріз вхідних дверей, попередньо демонтуючи існуючий віконний проріз та віконний простінок (при необхідності, влаштувати сходи перед вхідними дверима); на місці перегородки товщиною 150 мм, між приміщенням «2-1» та «2- 2», влаштувати міжквартирну перегородку товщиною 250 мм із негорючих матеріалів та з звукоізоляційним шаром; рекомендовано також влаштувати віконний проріз для освітлення, інсоляції та провітрювання. На підставі викладеного, просить зустрічний позов задовольнити. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13.09.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання (т.1 а.с.26). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2022 замінено, відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову- [PERSON] , який помер [INFO] на правонаступника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.238). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.03.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (т.2 а.с.2). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.12.2023 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] (правонаступника [PERSON] ) про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку та зустрічний позов [PERSON] (правонаступника [PERSON] ) до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, в частині позовних вимог: припинити право [PERSON] на 1/6 ідеальних часток автомобіля "Москвич М 2140 SL" двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , 1985 року випуску; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 ідеальних часток автомобіля "Москвич М 2140 SL" двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , 1985 року випуску; виплатити [PERSON] вартість належної йому 1/6 ідеальних часток автомобіля "Москвич М 2140 SL" двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , 1985 року випуску закрито у зв`язку з відмовою позивача від зазначених вище позовних вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Шаровський Р.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та проти задоволення зустрічного позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , яка є правонаступником відповідача [PERSON] , та його представник адвокат Балобанов О.В. позовні вимоги не визнали та заперечили проти їх задоволення, просили зустрічні позовні вимоги задовольнити, покликаючись на мотиви викладені у зустрічній позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.09.2005 року (р.2-18-80) [PERSON] належить 1/3 ідеальної частки житлового будинку [ADDRESS] . Також згідно іншого Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 28.10.2014, та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38745990 від 28.10.2014, [PERSON] на праві власності належить 5/6 від 2/3 ідеальних часток зазначеного житлового будинку [ADDRESS] (т.1 а.с.9, 10, 11, 12, 13). Зазначені частки будинку він успадкував після смерті своїх батьків за заповітами (у 2005 та у 2014 роках). В загальному [PERSON] на праві власності належить 8/9 (1/3 +5/6*2/3 = 1/3+5/9=8/9) ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] . Згідно довідки Ф. № 2 «Про склад сім`ї та прописку» від 17.12.2014 №3356, виданої ЛКП «Варшавське-407», загальна площа будинку становить 90,4 м., житлова площа становить 51,8м2. В будинку зареєстрований лише [PERSON] (т.1 а.с.15). [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.2014, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Цьолковською І.С. (в реєстрі під № 1092), він був власником 1/9 частки з будинку [ADDRESS] ; право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (запис про право власності 7957647, витяг 30529100 від 05.12.2014). Будинок складається з чотирьох житлових кімнат і двох кухонь, загальною площею 99м. кв., з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до вимог ст. 365 УЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до висновку експерта №1 судової будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2018, виділення в натурі 1/9 частки будинку, який заходиться за адресою [ADDRESS] як самостійного житлового приміщення є неможливим, оскільки площа 11м2, яка припадає на 1/9 частки будинку є меншою за мінімально необхідну площу однокімнатної квартири (и.1 а.с.107-108). Відповідно до висновку експерта №12 судової оціночно-будівельної експертизи, призначеної ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.04.2019, дійсна ринкова вартість будинку [ADDRESS] становить 1665351,00грн. (т.1 а.с.132-140). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] (правонаступника [PERSON] ) про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку слід задовольнити. Враховуючи те, що виділити у приватну власність [PERSON] у натурі 1/9 частку будинку [ADDRESS] , що є у спільній частковій власності є неможливим через незначну площу, яка припадає на 1/9 частки будинку, а саме 11м.2, тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] (правонаступника [PERSON] ) до [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності слід відмовити. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 1409,60грн. судового збору.

Outcome: approved