Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.02.2020 року в розмірі 89139 грн. 61 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2\~684 грн. 00 коп.. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.02.2020 року [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети заяви визначено, що анкета заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Представник позивача зазначає, що на підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 70 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом, яким є платіжна картка [NUMBER] . Представник АТ «Універсал Банк» зазначає, що позивач виконав свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого ліміту, однак відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 13.12.2022 вона має заборгованість перед банком в розмірі 89 139 грн. 61 коп. За викладених обставин представник і звернувся до суду з вказаним позовом. 25.05.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про\~стягнення заборгованостіприйнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач [PERSON] подала письмові пояснення, відповідно до змісту яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки остання не була ознайомлена з умовами та правилами укладення договору банківських послуг через стан свого здоров`я. Також відповідач зазначає, що позивачем надано лише розрахунок заборгованості, який не відображає руху грошових коштів. Представник позивача, АТ «Універсал Банк», у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] \~за участі\~перекладача Баклицької\~С.С.,\~яка здійснювала\~переклад на\~мову жестів,\~у\~судовому засіданні\~частково визнала\~позовні вимоги\~у розмірі\~70\~000\~грн.,\~що складає\~заборгованість за\~кредитним лімітом,\~наданим банком.\~У задоволенні решти позовних вимог відповідач просила суд відмовити. Представник відповідача адвокат Чупілку С.П. у судовому засіданні підтримав позицію відповідача щодо часткового визнання нею позовних вимог. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши думки відповідача та її представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 26.02.2020 року [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала відповідну Анкету заяву до Договору про надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, укладання якого відповідач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зі змісту пункту 2.1 Розділу І Умов у правил обслуговування, банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому числі нормативно правових актів Національного Банку України. Пунктами 2.1, 2.4 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону або при активації клієнтом віртуальної картки з мобільного додатку. Згідно із пунктом 5.11 розділу ІІ Умов у правил обслуговування, клієнт зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в терміни, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт зобов`язався сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами Згідно із пунктом 5.15 розділу ІІ Умов у правил обслуговування, у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки зазначеної в тарифах. Пунктом 5.16 розділу ІІ Умов у правил обслуговування встановлено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу по над 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50% від суми, одержаної клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0, 00001 % річних. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 26.02.2020 року, наданого позивачем на підтвердження своїх вимог, станом 13.12.2022 року заборгованість складає 89 139 грн. 61 коп., з яких: 89 139 грн. 61 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 гривень загальний залишок заборгованості за відсотками, 0 гривень заборгованості за пенею, 0 гривень судовий збір, 0 гривень заборгованість за порушення грошового зобов`язання. За правилом частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин 1 та 3 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 Цивільного кодексу України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закон України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закон України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином суд вважає, що вказаний кредитний договір, який укладений в електронній формі, відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання, оскільки форма та порядок укладання договору відбулось саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу). Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. АТ «УніверсалБанк» надав суду належні та допустимі докази, які підтверджують видачу [PERSON] банківської картки, встанволення кредитного ліміту на рахунок відповідача. Як свідчить тлумачення статті 526 Цивільного кодексу України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Отже, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до порушення прав кредитора АТ «Універсал Банк», тому порушене право підлягає поновленню шляхом стягнення заборгованості за кредитом. Банком заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 89\~139 грн. 61 коп. Суд зазначає, що тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Разом з тим, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність і розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів у вказаній вище сумі, з наступних підстав. Суд звертає увагу на те, що відповідачем підписано анкету-заяву 26.02.2020 року, натомість на підтвердження своїх вимог позивач надає Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту, які набирають чинності тільки з 27.11.2021 року та Паспорт споживчого кредиту без дати набрання чинності. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Підписана ж відповідачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги. Крім того, зі змісту Паспорту споживчого кредиту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Отже, зазначені документи містять узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передують укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачають проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Відтак, підстави вважати, що надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту містять електронно-цифровий підпис відповідача та вона була ознайомлена із цими документами, відсутні. За таких обставин, надані банком на підтвердження своїх вимог витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank (набувають чинності з 27.11.2021), Таблиці обчислення вартості кредиту Паспорт споживчого кредиту, оскільки вони не містять підпису відповідача, відтак враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), то вони не можуть розцінюватися як частина кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, так як заява не містить умов про розмір процентів та неустойки. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 зроблено правовий висновок про те, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.05.2022 у справі № 697/302/20 зазначено, що з урахуванням того, що в анкеті-заяві процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то в стягненні процентів за користування кредитом, пені, комісії суд першої інстанції відмовив вірно. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 Цивільного процесуального кодексу України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.02.2020 року шляхом підписання анкети - заяви, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц. Отже, суд приходить до висновку про те, що оскільки розмір процентів, нарахувань за порушення грошового зобов`язання за договором не були погоджені позичальником, тому не є частиною кредитного договору, і, як висновок, відсутні підстави для їх нарахування та стягнення з боржника. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал банк» суму заборгованості в розмірі 70 000 грн. 00 коп. (кредитний ліміт), оскільки факт отримання кредитних коштів у вказаному розмірі встановлено в судовому засіданні, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved