Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 30 червня 2020 року вона є власником нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що 28 вересня 2016 року Рівненська обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» за актом приймання-передачі та оцінки активів передала нежитлову будівлю адміністративного будинку (літ. А-4), загальною площею 1 512 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим державним реєстратором, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. 10 грудня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 17944960 від 12 грудня 2016 року про державну реєстрацію права власності на вказане майно за Білдінг Енд Файненс ЛТД. 20 грудня 2016 року між Білдінг Енд Файненс ЛТД (надалі Установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнеагробуд» (надалі Управитель) укладено договір управління майном, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., зареєстрований в реєстрі за №1570, за умовами якого Установник управління передав Управителю наступне нерухоме майно: будівля, нежитлова будівля, адміністративний будинок (літ. А-4), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 353458856101 в управління на строк десять років, а Управитель здійснює управління цим майном виключно в інтересах Установника управління або названої ним особи (вигодонабувача). У подальшому, внаслідок поділу та відчуження Білдінг Енд Файненс ЛТД вищезазначеної будівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , її власником з червня 2017 року була Міжнародна господарська компанія Юнайтед Консалт ЛТД. 09 червня 2017 року між [PERSON] та Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД укладено Договори іпотеки, зареєстровані в реєстрі за №№ 757, 751, 753, 755, 749 і посвідчені 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикинім В.І., відповідно до яких з метою забезпечення зобов`язань, що виникли з договорів позики, в іпотеку було передано нежитлові приміщення по [ADDRESS] . Відповідні іпотеки зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 05 лютого 2020 року між [PERSON] та [PERSON] , який діяв від імені та в інтересах [PERSON] укладено Договори про передачу прав за договором іпотеки, посвідченим 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. за реєстровим № 751, № 753, які посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., зареєстровані в реєстрі за №60, №62. На підставі договорів про передачу прав № 60, № 62 [PERSON] була зареєстрована іпотекодержателем за Договорами іпотеки №751, №753. 06 лютого 2020 року між [PERSON] та [PERSON] , який діяв від імені та в інтересах [PERSON] , укладено Договори про передачу прав за договором іпотеки, посвідченим 09 червня 2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. за реєстровим № 749, № 755, № 757, які посвідчені приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І., зареєстровані в реєстрі за № 70, № 67, № 65. На підставі договорів про передачу прав № 70, № 67, № 65 [PERSON] була зареєстрована іпотекодержателем за Договорами іпотеки № 751, № 753. Відтак, [PERSON] стала іпотекодержателем за Договором іпотеки від 09 червня 2017 року № 751, № 753 з 05 лютого 2020 року, а за Договорами іпотеки від 09 червня 2017 року № 749, 755, 757 з 06 лютого 2020 року. Згідно п. 1.5. Договору управління №1570 від 20 грудня 2016 року у разі переходу права власності на майно, що є предметом цього договору, від установника управління до іншої особи договір про управління не припиняється, крім випадків коли право власності на майно переходить внаслідок звернення на нього стягнення. У зв`язку із набуттям Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД у червні 2017 року права власності на нерухоме майно по [ADDRESS] , відповідна компанія стала замість Білдінг Енд файненс ЛТД установником управління за Договором управління №1570 від 20 грудня 2016 року. 08 травня 2020 року між Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнеагробуд» укладено Договір про внесення змін до Договору управління майном, посвідченого 20 грудня 2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. за реєстровим № 1570, відповідно до якого, серед іншого, внесено зміни до Договору управління, виклавши п.2.4.2., яким передбачалися права управителя, в наступній редакції: «Укладати будь-які договори, угоди та правочини лише після отримання попередньої письмової згоди Установника управління, необхідні для утримання, обслуговування та його управління, в тому числі на надання комунальних послуг. Управитель не являється довірчим власником майна, яке передане в управління». Також, відповідно до п. 2.4.4., в редакції Договору від 08 травня 2020 року про внесення змін до Договору управління майном, посвідченого 20 грудня 2016 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. за реєстровим № 1570, передбачено, що Управитель має право укладати договори про передачу майна (його частини) в найм (оренду) лише після отримання попередньої письмової згоди Установника управління. Крім чого, п. 5.1. договору управління викладено в наступній редакції: «5.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом 41 місяця до 20 травня 2020 року». Відповідні зміни щодо строку дії Договору управління №1570 від 20 грудня 2016 року внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 29 травня 2020 року Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД зроблено заяву про припинення Договору управління № 1570 від 20 грудня 2016 року у зв`язку із закінченням його строку, що стало підставою для його припинення. Тобто, на даний час ТОВ «Рівнеагробуд» не має будь-якого юридичного та фактичного відношення до нежитлових приміщень по [ADDRESS] , оскільки Договір управління №1570 від 20 грудня 2016 року, на підставі якого дане товариство було Управителем вказаного майна, припинений. Надалі, у зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань про повернення коштів за Договором позики від 01 лютого 2017 року, від 10 лютого 2017 року, від 01 березня 2017 року, від 01 квітня 2017 року та від 01 травня 2017 року, [PERSON] звернула стягнення на предмет іпотеки, вказані в Договорах іпотеки від 09 червня 2017 року №№ 749, 751, 753, 755, 757 шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (п`ять об`єктів нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ) в рамках виконання забезпечення виконання зобов`язання (договорів позики). 16 жовтня 2018 року між фізичною особою [PERSON] (Суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват Євробуд» (Орендар) був укладений договір № 15-18 оперативної суборенди приміщення (надалі - Договір). Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору Орендар згідно з умовами даного Договору передає, а Суборендар приймає, у строкове платне користування (суборенду) частину нежитлового приміщення загальною площею 33,0 м.кв. (надалі - Приміщення), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.3. Договору Приміщення знаходиться у володінні та користуванні Орендаря на підставі Договору оренди від 10.09.2018 року, укладеного з Управителем приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнеагробуд» (надалі іменується «Орендодавець»), Згідно з п. 4.1. Договору він вступає в дію з 16 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року. Відповідно до пункту 4.7. Договору, якщо Суборендар продовжує користуватися Приміщенням після закінчення строку дії Договору, то, за відсутності письмових заперечень Орендаря протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору, Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік і на тих самих умовах. У відповідності до п. 5.2. Договору Суборендарем сплачується суборендна плата за користування приміщенням з розрахунку 100,00 грн. за 1 кв.м.. Всього 3 300,00 грн. в місяць з урахуванням комунальних послуг (крім електроенергії). Позивач стверджує, що договір № 15-18 оперативної суборенди приміщення від 16.10.2018 року є нікчемним з наступних підстав. [PERSON] , дізнавшись про користування [PERSON] її власністю по [ADDRESS] на підставі договору, укладеного із ТОВ «Приват Євробуд», звернулася з позовом про виселення відповідача із зайнятого приміщення. В процесі розгляду вказаної позовної заяви стало відомо, що Договір № 15-18 від 16.10.2018 року був розірваний з 20 липня 2021 року, і майно, що було об`єктом суборенди передано 20.07.2021 року за актом приймання-передачі приміщення для ТОВ «Приват Євробуд». Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11.05.2022 року у справі № 569/15406/21 закрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Приват Євробуд», про усунення перешкод в користуванні майном. На думку позивача договір оренди, укладений 10.09.2018 року між ТОВ «Рівнеагробуд» та ТОВ «Приват Євробуд», так і договір № 15-18 оперативної суборенди приміщення, укладений 16.10.2018 року між ТОВ «Приват Євробуд» та [PERSON] , є нікчемними, з таких підстав. Пунктом 1.8. Договором оренди від 10.09.2018 року укладеного між ТОВ «Рівнеагробуд» та ТОВ «Приват Євробуд» зазначено, що на виконання ч. 2 ст. 769 Цивільного кодексу України Орендодавець повідомляє, що предмет договору оренди передано в іпотеку громадянці України [PERSON] . Сторони вважають себе зобов`язаними беззаперечно виконувати обов`язкові умови договору оренди на вимогу [PERSON] . Водночас, в п. 1.8. Договору суборенди зазначено, що Орендар підтверджує те, що: приміщення знаходиться в технічному справному та належному експлуатаційному стані, усі інженерні комунікації та обладнання приміщення перебувають в робочому стані та функціонують належним чином, приміщення нікому не відчужені, не перебувають у заставі (зокрема в податковій), не перебувають під арештом, не є предметом судових спорів між Власником і будь-якою третьою особою, не передано в суборенду/піднайм третім особам, нікому не подароване, в будь-якому іншому обтяжені не перебувають, з боку третіх осіб відсутні претензії, що можуть вплинути на право суборенди Суборендарем даного приміщення. Тобто, ТОВ «Приват Євробуд» був обізнаний, що майно яке передається в суборенду обтяжене іпотекою, однак у договорах з суборендарями зазначив, що приміщення не перебувають у заставі, не перебувають під арештом, не є предметом судових спорів між Власником і будь-якою третьою особою, в будь-якому іншому обтяжені не перебувають, з боку третіх осіб відсутні претензії, що можуть вплинути на право суборенди Суборендарем даного приміщення. Згідно п.п. 4.2.3. Договорів іпотеки №757, 751, 753, 755, 749, що укладені 09.06.2017 року між [PERSON] (Іпотекодержатель) та Міжнародною господарською компанією Юнайтед Консалт ЛТД (Іпотекодавець), Іпотекодавець має право виключно за згодою Іпотекодержателя відчужувати Предмет іпотеки, передавати його в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. З огляду на вищезазначене, ні попередній Іпотекодержатель ( [PERSON] ), ні позивач - ніколи не надавали згоди на передачу в оренду для ТОВ «Приват Євробуд» переданих в іпотеку приміщень по [ADDRESS] . Вважає, що відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов"язана потерпілому повернути це майно. Відтак, [PERSON] збагатилася на розмір орендної плати, яка не була сплачена [PERSON] , як власнику приміщення по [ADDRESS] , що використовувалося в період з 16.10.2018 року по 20.08.2021 року. Загальний розмір безпідставно набутого майна набувача за користування чужим майном становить за період з 30.06.2020 року по 20.07.2021 року становить 41\~839,03 грн. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача 41 839,03 грн. 19.01.2023 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позовна заява є безпідставною та необґрунтованою. Вказує, що їй не було відомо, що Договір оренди, укладений 10.09.2018 року між ТОВ "Приват Євробуд" (Орендар) та ТОВ "Рівнеагробуд" (Орендодавець) та за яким відбулася передача в оренду будівлі по [ADDRESS] , було здійснено без згоди Іпотекодержателя. В подальшому відповідачу стало відомо про наявність заперечень власника щодо продовження використання суборендарями нежитлових приміщень по по [ADDRESS] . Враховуючи вищезазначене, 20.07.2021 року було підписано акт приймання-передачі приміщення. Договір оперативної суборенди № 15-18 від 16.10.2018 року, який укладений на підставі договору оренди на даний час немає правових наслідків, що встановлено актом приймання-передачі приміщення від 20 липня 2021 року. Тобто, згідно акту приймання-передачі приміщення від 20.07.2021року суборендарем даного приміщення відповідач не являється, зобов`язань перед позивачем не несе, перешкод в користуванні майном не вчиняє. Нею майно було набуте відповідно до договору оперативної суборенди № 15-18 від 16.10.2018 року. Зазначає, що відповідно п. 5.2. договору оперативної суборенди № 15-18 від 16.10.2018 року "Суборендарем, сплачується суборендна плата за користування приміщенням з розрахунку 100,00. грн. за 1 кв.м. Всього 3 300,00 грн. в місяць з урахуванням комунальних послуг (крім електроенергії)". Відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 20 липня 2021 року "Сторони не мають жодних інших взаємних претензій у зв`язку з передачею приміщення за актом приймання-передачі" також це підтверджується довідкою вих. № 18/01/2023 від 18.01.2023 року видану [PERSON] , про те, що заборгованість по суборендній платі перед ТОВ "Приват Євробут" за період з 30.06.2020 року по 20.07.2021 року по договору № 15-18 від 16.10.2018 року укладеного між [PERSON] та ТОВ "Приват Євробуд" відсутня. Виходячи з вищенаведеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" був укладений договір оперативної суборенди приміщення № 15-18 від 16.10.2018 року, також відповідачем вчасно та у повному обсязі сплачувались кошти за орендну плату, отже відповідач є добросовісним суборендарем, який виконував свої обов`язки та за зверненням (листом-вимогаою) власника відразу звільнила приміщення, що свідчить про її добросовісну поведінку, яка не була направлена на шкоду правам та інтересам позивача. Відтак, висновки позивача щодо збагачення відповідача на розмір орендної плати, яка не була сплачена [PERSON] , як власнику приміщення по [ADDRESS] , що використовувалося в період з 30.06.2020 року по 20.07.2021 року, є безпідставними. Представник позивача адвокат Грабовський В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, представником адвокатом Янчуком В.В. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 27.06.2023 року заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність відповідачки. Заслухавши думку представника позивача адвоката Грабовського В.А., дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено що [PERSON] з 30 червня 2020 року є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 липня 2020 року № 215088897, № 215098891, № 215118245, № 215132953, № 215144362. 10 вересня 2018 року між ТОВ "Приват Євробуд" (Орендар) та ТОВ "Рівнеагробуд" (Орендодавець) був укладений договір оренди, за яким відбулася передача в оренду будівлі по [ADDRESS] . 16 жовтня 2018 року між [PERSON] (Суборендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" (Орендар) був укладений договір № 15-18 оперативної суборенди приміщення. Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору Орендар згідно з умовами даного Договору передає, а Суборендар приймає, у строкове платне користування (суборенду) частину нежитлового приміщення площею 33,0 м. кв., поверх - другий, офіс № 09,10 (надалі - Приміщення), що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.3. Договору Приміщення знаходиться у володінні та користуванні Орендаря на підставі Договору оренди від 10.09.2018 року, укладеного з Управителем приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнеагробуд" (надалі іменується "Орендодавець"), Згідно з пунктом 4.1. Договору він вступає в дію з 16 жовтня 2018 року по 31 грудня 2021 року. Відповідно до пункту 4.7. Договору, якщо Суборендар продовжує користуватися Приміщенням після закінчення строку дії Договору, то, за відсутності письмових заперечень Орендаря протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору, Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік і на тих самих умовах. Відповідач зазначає, що Договір оренди, укладений 10.09.2018 року між ТОВ "Приват Євробуд" (Орендар) та ТОВ "Рівнеагробуд" (Орендодавець), за яким відбулася передача в оренду будівлі по [ADDRESS] , було здійснено без згоди Іпотекодержателя, про що відповідачу не було відомо. Разом з тим, з дослідженого судом Договору № 15-18 оперативної суборенди приміщення від 16.10.2018 вбачається, що в ч. 1 п. 1.8 договору зазначено Орендарем:.. "Приміщення нікому не відчужене, не перебуває у заставі (зокрема в податковій), не перебуває під арештом, не є предметом судових спорів між Власником і будь-якою третьою особою, не передано в суборенду/піднайм третім особам, нікому не подароване, в будь-якому іншому обтяженні не перебуває, з боку третіх осіб відсутні претензії, що можуть вплинути на право суборенди Суборендарем даного Приміщення". Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачу було відомо, що передача в оренду будівлі по [ADDRESS] відбувалася без згоди Іпотекодержателя. Тобто відповідач при укладенні договору № 15-18 оперативної суборенди приміщення від 16.10.2018 року діяв добросовісно. Судом також встановлено, що відповідачу в подальшому стало відомо про наявність заперечень власника щодо продовження використання суборендарями нежитлових приміщень по [ADDRESS] , тому 20.07.2021 року було підписано акт приймання-передачі приміщення. З оглянутого в судовому засіданні акту приймання-передачі приміщення від 20.07.2021 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" в особі директора Федорчука Віталія Богдановича, який діє на підставі Статуту, надалі - Орендар, та [PERSON] , надалі Суборендар з другої сторони (надалі разом - "Сторони", а кожна окремо -"Сторона") на підставі Договору оперативної суборенди приміщення № 15-18 від 16.10.2018 року, склали цей акт передачі приміщення про наступне: Відповідно до Договору, Орендар приймає, а Суборендар здає нежитлове приміщення, загальною площею 33,00 м.кв. (надалі - "Приміщення"), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Зауваження до стану Приміщення та інші особливі умови немає. Суборендар також передає, а Орендар приймає ключі від усіх дверей у Приміщенні в кількості Дві та весь необхідний доступ до мереж та комунікацій в Приміщенні. Разом з приміщенням Суборендар передає, а Орендар приймає наступне майно... Сторони не мають жодних інших взаємних претензій у зв`язку з передачею Приміщення за Актом приймання-передачі приміщення. Цей Акт приймання-передачі приміщення становить невід`ємну частину Договору. Цей Акт приймання-передачі Приміщення підписано уповноваженими представниками Сторін у дату, яка першою вказана вище. Між тим, договір оперативної суборенди № 15-18 від 16.10.2018 року, який укладений на підставі договору оренди на даний час немає правових наслідків, що встановлено актом приймання-передачі приміщення від 20 липня 2021 року. Тобто, згідно акту приймання-передачі приміщення від 20.07.2021 року суборендарем даного приміщення відповідач не являється, зобов`язань перед позивачем не несе, перешкод в користуванні майном не вчиняє. Частиною 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України врегульовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є договори та інші правочини. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Слід відзначити, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України). Передбачений ст. 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. З аналізу ст. 1212 ЦК України обов`язковою умовою застосування даної статті є набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося. Як встановлено судом відповідачем майно було набуте відповідно до договору оперативної суборенди № 15-18 від 16 жовтня 2018 року. Пункт 1.3. договору суборенди № 15-18 від 16 жовтня 2018 року визначено, що "приміщення знаходиться у володінні та користуванні Орендаря на підставі договору оренди від 10.09.2018 року, укладеного з Управителем приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнеагробуд" (Орендодавець). З аналізу норм ст.ст. 761, 774 ЦК України випливає, що договір суборенди (піднайму) є похідним від договору оренди (найму) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди (найму). Відповідно п. 5.2. договору оперативної суборенди № 15-18 від 16 жовтня 2018 року "Суборендарем, сплачується суборендна плата за користування приміщенням з розрахунку 100,00. грн. за 1 кв.м. Всього 3300,00 грн. в місяць з урахуванням комунальних послуг (крім електроенергії)". Відповідно до п. 5 акту приймання-передачі приміщення від 20 липня 2021 року "Сторони не мають жодних інших взаємних претензій у зв`язку з передачею приміщення за актом приймання-передачі", вказане також підтверджується довідкою вих. № 18/01/2023 від 18 січня 2023 року, виданою [PERSON] , про те, що заборгованість перед ТОВ "Приват Євробут" за період з 30.06.2020 року по 20.07.2021 року по договору № 15-18 від 16 жовтня 2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Приват Євробут" відсутня. Виходячи з вищенаведеного, між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" був укладений договір оперативної суборенди приміщення № 15-18 від 16 жовтня 2018 року та відповідачем вчасно та у повному обсязі сплачувались кошти за орендну плату, отже відповідач є добросовісним суборендарем, який виконував свої обов`язки та за зверненням (листом-вимогою) власника звільнила приміщення, що свідчить про її добросовісну поведінку, яка не була направлена на шкоду правам та інтересам позивача. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] , посилаючись на положення ст. 1212 ЦК України, просила стягнути з [PERSON] на її користь 41\~839,03 грн. Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 січня 2023 року у цивільний справі № 548/741/21 зазначив, що в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Суд звертає увагу, що безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. Тобто, [PERSON] діяла добросовісно, сплачуючи орендну плату відповідно до договору № 15-18 від 16.10.2018 року, укладеного між нею та ТОВ "Приват Євробуд", однак після того, як дізналася, що договір оренди, укладений 10.09.2018 року між ТОВ "Приват Євробуд" та ТОВ "Рівнеагробуд", за яким відбулася передача в оренду будівлі по [ADDRESS] , без згоди Іпотекодержателя, припинила сплачувати кошти та відповідно до акту приймання-передачі приміщення від 20.07.2021 року здала нежитлове приміщення, а тому висновки позивача щодо збагачення відповідача на розмір орендної плати, яка не була сплачена [PERSON] , як власнику приміщення по [ADDRESS] , що використовувалося в період з 30.06.2020 року по 20.07.2021 року, є безпідставними. Отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог стягнення коштів у розмірі 41\~839,03 грн. Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed