Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав заяву №б/н від 21.07.2011 року, згідно якої йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 21.03.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 62875,97 грн., що складається з наступного: 51246,29 грн. - заборгованість за тілом кредита; 11629,68 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути сплачений судовий збір. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача АТ КБ «ПИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника позивача. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача (а.с.86). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду заяв чи клопотань не надійшло. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі\~ст. 280 ЦПК України,\~оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою\~статті 509 ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Таким чином, можливість нараховувати заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором починається лише після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Однак матеріали справи не містять інформації про закінчення строку дії укладеного між сторонами кредитного договору та вимоги позивача до відповідача повернути кредит достроково, що свідчить про недоведеність закінчення дії договору та прострочення відповідачем зобов`язання. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1\~ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд звертає увагу, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 21.07.2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», і [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої, останній погодився, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с. 23). Факт отримання кредиту [PERSON] за вказаним Договором підтверджується випискою за договором №б/н за період 25.07.2013 24.03.2023 рік (а.с.62-83), довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.21), довідкою про видані за договором картки клієнту (а.с.221). У заяві зазначено, що відповідач підписанням Анкети-заяви згідно\~ст.634 ЦК України, у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають договір банківського обслуговування, примірник якого отримала шляхом самостійного роздрукування та зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті Приват Банку www.privatbank.ua. Разом з тим, у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.07.2011 року, підписаній сторонами, процентна ставка не зазначена, не зазначено проценти від суми неповернутого в строк кредиту, крім того, у заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.07.2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна голд», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Але, при цьому суд встановив, що надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Витяг з Умов і Правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними (а.с. 28-53), матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданні Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Також, позивачем до позовної заяви подано паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, проте суд вважає вказаний паспорт неналежним доказом щодо узгодження сторонами розміру відсотків а також порядку їх нарахування, оскільки згідно анкети-заяви, яка підписана відповідачем, паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Крім того, паспорт споживчого кредиту, де міститься інформація про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, з підписом позичальника від 15.06.2021 року, чинний лише до 30.06.2021 року, про що зазначено в останньому (а.с.24-27). У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Суд звертає увагу, що строк чинності відомостей з паспорту кредитування складає 16 днів (з 15.06.2021 року по 30.06.2021 року), проте його дія не охоплює всього періоду дії самого Договору кредитування від 21.07.2011 року та усього періоду заборгованості, який зазначено у позові, тому суд не бере його до уваги та відхиляє як неналежний доказ. Однак, судом встановлено, що у порушення зазначених вище норм закону та умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 21.03.2023 року, утворилась заборгованість у розмірі 51246,29 грн. тіла кредиту, що також підтверджується розрахунком заборгованості, з якого також вбачається, що остання сума погашення боргу відповідачем була здійснена 05.09.2022 року (а.с.6-20), тому позов в цій частині є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Щодо заборгованості\~за відсотками\~в сумі 11629,68 грн., то враховуючи правову позицію Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. та те, що між сторонами не досягнуто згоди щодо нарахування відсотків за користування кредитом у спосіб, визначений закном, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.1050 ЦК України та частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд знаходить обґрунтованим позов в частині стягнення з відповідача на користь банку фактично отриманої суми кредитних коштів за кредитним договором № б/н від 21.07.2011 року в сумі 51246,29 грн., а щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 11629,68 грн. позов задоволенню не підлягає, тому суд відмовляє в задоволенні цієї частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 2187,56 грн.

Outcome: partial