Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

07.04.2021 до Комінтернівського районного суду міста Харкова надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить: стягнути заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01.11.2015 по 31.01.2021 в сумі 7901,43 грн., пеню в сумі 37,83 грн., 3% річних - 549,53 грн., інфляційні витрати - 1022,38 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , нерегулярними сплатами підтверджує факт споживання послуг з газопостачання, приєднання до умов типового договору. Між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилась заборгованість, за період з 01.11.2015 року по 31.01.2021 року у розмірі 7901,43 грн., яка відповідно до положень ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції - 1022,38 грн., 3 % річних - 549,53 грн., а також з урахуванням пені в сумі 37,83 грн. у відповідності до п. 4.9 Типового договору. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05.07.2021 року позовну заяву ТОВ «Харківгаз Збут» задоволено - стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01.11.2015 року по 31.01.2021 року у розмірі 7901,43 грн., нарахованої пені у розмірі 37,83 грн., інфляційні витрати 1022,38 грн., 3 % річних 549,53 грн, а всього в сумі 9511,17 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. 11.08.2021 [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду міста Харкова із заявою про перегляд заочного рішення, в якій також просить застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, з подальшим його продовженням. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду міста Харкова, Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 10.10.2022 прийнято до провадження вказану цивільну справу, призначено судове засідання. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 28.12.2022 заяву [PERSON] задоволено - заочне рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05.07.2021 року скасовано, призначено справу до розгляду в судовому засіданні, визначено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 22.06.2023 року представник позивача подав до суду пояснення, в яких вказує, що ознайомившись із заявою відповідачки про скасування заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова звертає увагу на те, що ТОВ «Харківгаз Збут» звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги газопостачання за послуги газопостачання по особовому рахунку № [NUMBER] , в подальшому позивач звернувся з позовною заявою щодо захисту своїх прав та інтересів до відповідача щодо стягнення заборгованності, яка виникла по особовому рахунку [NUMBER] . Позивач ТОВ «Харківгаз Збут» та AT «Харківміськгаз» є дві різні юридичні особи, які надають різни послуги споживачам м. Харкова та не відповідають за дії один одного, у тому числі позивач не відповідає за дії Оператора за встановлення приладів обліку, їх знаття, контрольний огляд вузлів обліку, опломбування, відключення споживачів оператором тощо. Просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2023 за клопотанням представника позивача витребувано з АТ «Харківміськгаз» копії документів на підставі яких було проведено закриття особового рахунку № [NUMBER] , який був відкритий на [PERSON] , з подальшим переоформленням на [PERSON] ; витребувано з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради інформацію щодо власника квартири за адресою: [ADDRESS] ; вирішено направити запит до Єдиного демографічного реєстру, щодо реєстрації відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП : [NUMBER] та до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо інформації про власника квартири за адресою: [ADDRESS] . 30.11.2023 року на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2023 надійшла відповідь з АТ «Харківміськгаз», а 05.12.2023 року на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2023 надійшла відповідь з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі, оскільки не може з`явитися по сімейним обставинам. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності і взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг з газопостачання, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з постачання та розподілу природного газу є комунальними послугами. В п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом , оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як встановлено в п.п. 2, 3 Розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. На виконання вищевказаних вимог чинного законодавства ТОВ «Харківгаз Збут» офіційно опубліковано в газеті «Слобідський Край» (№ 156 від 31.12.2015 року) та на офіційному сайті Товариства Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. В п. 9 Розділу ІІІ «Правил постачання природного газу» передбачено, що для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Постачальник (крім постачальника, на якого було покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам) протягом двадцяти днів з дня, наступного за днем отримання від побутового споживача заяви-приєднання до договору постачання природного газу, розглядає можливість укладення договору постачання з таким споживачем та у разі її відсутності письмово повідомляє його про свою відмову в укладенні договору постачання природного газу. Форма заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам встановлена додатком до Типового договору. Згідно положень п.п. 22-24 Розділу ІІІ «Правил постачання природного газу» оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником. Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором на постачання природного газу через банківську платіжну систему, онлайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу визначається за даними Оператора ГРМ, визначеними згідно з умовами договору розподілу природного газу в розрахунковому періоді. Розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділів V та VI цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Як встановлено в п. 4 Розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», постачальник, який постачає або планує постачати природний газ побутовим споживачам, зобов`язаний розмістити на власному вебсайті та пропонувати всім побутовим споживачам базову річну пропозицію строком дії з 01 травня по 30 квітня наступного року, умови якої повинні відповідати обов`язковим умовам, визначеним цими Правилами та типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам (далі - обов`язкові умови базової річної пропозиції). Строк дії базової річної пропозиції не залежить від початку постачання природного газу побутовому споживачу та триває до 30 квітня. Постачальник не має права протягом періоду дії базової річної пропозиції (з 01 травня по 30 квітня наступного року) збільшувати ціну природного газу, який постачається в рамках базової річної пропозиції. Згідно з п. 2.1 «Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Згідно з п.п. 4.5, 4.6, 4.7 «Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. Спосіб оплати має бути визначений Споживачем в заяві-приєднанні. При цьому Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, шляхом он-лайн переказу, поштового переказу, внесення готівки через касу Постачальника та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Позичальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Поточний рахунок (зокрема зі спеціальним режимом використання) зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни. Відповідач не повернула позивачу підписану заяву-приєднання, разом з тим, фактично споживала природний газ після офіційного опублікування договору. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги (ч. 1 ст. 509 ЦК України) сплати коштів за надані послуги. Як вбачається з довідки про заборгованість [PERSON] за природний газ перед ТОВ «Харківгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] за період з 01.11.2015 по 31.01.2021 нараховано до сплати - 7901,43 грн., заборгованість - 7901,43 грн., пеня згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - 37,83 коп., інфляційні витрати - 1022,38 грн., 3 % річних - 549,53 грн. Згідно рахунку за газ та послуги газопостачання за грудень 2015 року, сформованого позивачем 15.01.2016 року за особовим рахунком № [NUMBER] , споживача [PERSON] , заборгованість станом на 01.12.2016 року та сума до сплати становить 1300,25 грн. Вказаний рахунок також містить заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем. 25.03.2021 року ТОВ «Харківгаз Збут» зверталося до Комінтернівського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу, відповідно до якої просило стягнути із [PERSON] заборгованість за послуги з газопостачання, яка утворилася за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] , за період з 01.10.2018 по 31.01.2021 в розмірі 3037,53 грн., 3 % річних в розмірі 161,88 грн., інфляційні витрати в розмірі 250,09 грн., а також судовий збір у розмірі 227 грн. Відповідно до довідки про заборгованість [PERSON] за природний газ перед ТОВ «Харківгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] за період з 01.10.2018 по 31.01.2021 нараховано до сплати - 3456,67 грн., сплата - 300 грн., заборгованість - 3156,57 грн., інфляційні витрати - 250,09 грн., 3 % річних - 151,88 грн. 29.03.2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова в справі № 641/2262/21 (провадження № 2-н/641/726/2021) видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Харківгаз Збут» заборгованість за надання послуг з газопостачання за період з 01.10.2018 по 31.01.2021 року в сумі 3037,53 грн. інфляційні витрати в сумі 250,09 грн., 3 % річних в сумі 161,88 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 227 грн. Як вбачається з листа АТ «Харківміськгаз» за вих. 01.10/11/1769 від 27.11.2023 року, отриманого на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2023, згідно інформації відділу з продажів АТ «Харківміськгаз» від 24.11.2023, переоформлення особового рахунку за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] відбулося на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.2011 в 2018 році. На даний час копія договору не зберіглася. Згідно листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради за вих. № 8962/04-12/23 від 21.11.2023 року, отриманого на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 10.11.2023, за наявними архівними матеріалами реєстрації прав власності на квартиру [ADDRESS] станом на 31.12.2012 проведена КП «БТІ» на праві приватної власності за [PERSON] наступним чином: 1/2 частка на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.12.2003, справа № 2-12426/2003; 1/2 частка на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.03.2011 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В. р. № 398. Крім того, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується відповіддю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 319771 від 13.11.2023 року. При порівняні довідки про заборгованість за природний газ [PERSON] по особовом рахунку № [NUMBER] за період з 01.11.2015 по 31.01.2021 року, яка приєднана позивачем до позовної заяви та довідки про заборгованість за природний газ [PERSON] по особовом рахунку № [NUMBER] за період з 01.10.2018 по 31.01.2021 року, яка була приєднана позивачем до заяви про видачу судового наказу та подана до Комінтернівського районного суду м. Харкова 25.03.2021, встановлено, що за період з 01.10.2018 по 31.01.2021 графи «обсяг, м3» та «нараховано до сплати, грн.» повністю ідентичні. Враховуючи вище викладене, не виникає сумнівів, що за адресою споживання природного газу [PERSON] : [ADDRESS] , спочатку був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , який в 2018 році був переоформлений та змінений на особовий рахунок № [NUMBER] . З огляду на те, що заборгованість, яка є предметом розгляду в даній справі за період з 01.10.2018 по 31.01.2021 була стягнута судовим наказом Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.03.2021 в справі № 641/2262/21, а в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація щодо набрання судовим наказом законної сили, при цьому сторонами не надано доказів скасування даного наказу, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за природний газ за період з 01.10.2018 по 31.01.2021 слід відмовити. Також, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача пені згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в сумі 37,83 грн, оскільки вона нарахована з 01.09.2019 по 29.02.2020, а отже в період часу, заборгованість за яким стягнута судовим наказом Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.03.2021 в справі № 641/2262/21. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує своїх обов`язків по сплаті коштів за спожитий природний газ, за період з 01.11.2015 по 01.10.2018 утворилась заборгованість в розмірі 4 444,77 грн. Таким чином, вимоги ТОВ «Харківгаз Збут» про стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 01.11.2015 по 01.10.2018 є обґрунтованими, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Стосовно доводів відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, викладених у заяві про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне. Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у прозові. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020. З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину, строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон №540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020. Правова позиція щодо застосування статті 257 ЦК України та пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21. Суд також враховує, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. З урахуванням викладеного, заявленого відповідачем клопотання, позовні вимоги за період до 02.04.2017 задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності. Отже заборгованість відповідача згідно наданого позивачем розрахунку має враховуватися за період з 02.04.2017 по 30.09.2018 року та згідно наданого позивачем розрахунку становить 2923,40 грн. Так, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за отримані за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) послуги за період з 02.04.2017 по 30.09.2018 року в сумі 2923,40 грн. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача в порядку ст. 625 ЦК України 3% відсотків річних за період з 01.11.2017 по 31.01.2021 у розмірі 549,53 грн., інфляційних витрат за період з 01.11.2017 по 31.01.2021 у розмірі 1022,38 грн. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Слід зазначити, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, за прострочення виконання зобов`язань визначена відповідальність боржника, що дає позивачу право на стягнення коштів відповідно до ст. 625 ЦК України. Так, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, а саме не повернув борг у строк визначений в договорі, тобто зобов`язання є простроченим, у зв`язку із чим у позивача є право вимоги 3% річних та інфляційних витрат. Враховуючи викладене, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне навести власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних в рамках заявлених позовних вимог. Інфляційне збільшення (період 01.11.2017 по 31.01.2021, розмір боргу 2923,40 грн.): (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) = 1.15038732 2 923,00 x 1.15038732 - 2 923,00 = 439,58 грн. Розрахунок 3% річних (період 01.11.2017 по 31.01.2021, розмір боргу 2923,40 грн.): з 01.10.2018 до 31.12.2019 (кількість днів у періоді - 457) 2 923,00 x 3 % x 457 : 365 : 100 =109,79 грн.; з 01.01.2020 до 31.12.2020 (кількість днів у періоді - 366) 2 923,00 x 3 % x 366 : 366 : 100=87,69 грн. з 01.01.2021 до 31.01.2021 (кількість днів у періоді - 31) 2 923,00 x 3 % x 31 : 365 : 100=7,45 грн. 109,79 грн. + 87,69 грн. + 7,45 грн. = 204,93 грн. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подав, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за послуги газопостачання за період з 02.04.2017 по 30.09.2018 року у розмірі 2923,40 грн., 3% річних за період з 01.11.2017 по 31.01.2021 у сумі 204,93 гривень, інфляційні витрати за період з 01.11.2017 по 31.01.2021 у розмірі 439,58 гривень. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2270, 00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученням. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 851,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial