Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, що він постійно проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , без реєстрації шлюбу більше п`яти років. В обґрунтування заяви [PERSON] посилався на те, що він проживав разом з [PERSON] , [INFO] понад 40 років як дружина та чоловік, з них 27 років в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу 14.07.2008 року [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати спільно, як чоловік та дружина без державної реєстрації шлюбу, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. [INFO] [PERSON] померла. Саме [PERSON] піклувався про неї, а в подальшому всі витрати по похованню лягли на його плечі. Рідних, окрім заявника, [PERSON] на день смерті не мала. Єдиний син, що є спільним померлої та заявника [PERSON] , помер [INFO] . Померла та заявник не переймалися з того, що живуть в незареєстрованому шлюбі та вважали, що цей факт не може суттєво вплинути на будь-які їх права та обов`язки. До складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] входить нерухоме майно. Для прийняття спадщини, упорядкування документів після смерті дружини [PERSON] , зокрема отримання свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] необхідно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. У судовому засіданні 14.12.2023 року заявник та його представник адвокат Крицина Ю.О. заяву підтримали. Представник заінтересованої особи Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, надав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, у висновках покладається на розсуд суду. Вислухавши заявника та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. 20.03.1983 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 677. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14.07.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та зареєстровано Орджонікідзевським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 20.01.2010 року, актовий запис №26. Єдиний син, що є спільним [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] . [INFO] [PERSON] померла у м.Харкові, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на 3/10 частки двокімнатної квартира [ADDRESS] , попередня назва Тухачевського. 24.07.2023 року в Четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №586/2023 після смерті [PERSON] на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка була подана [PERSON] (колишнім чоловіком спадкодавця), яка заповітів за життя не складала. Із повідомлення Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори №2631/01-16 від 02.11.2023 року вбачається, що згідно даних з Реєстру територіальної громади м.Харкова станом на 27.01.2021 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори від 24.07.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що з 20.01.2010 року по 27.01.2021 року [PERSON] та [PERSON] фактично проживали однією сім`єю разом, як чоловік та дружина без державної реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. Дані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які проживали в сусідніх квартирах, особисто знають [PERSON] та знали [PERSON] . Свідки підтвердили, що [PERSON] постійно спільно проживав з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вони разом ходили до магазину, гуляли, сиділи на лавках біля будинку, купували побутову техніку. Свідки зазначили, що [PERSON] та [PERSON] проживали повноцінною однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядок якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.» Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявником доведений факт його проживання із [PERSON] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, з 20.01.2010 року до її смерті [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Outcome: approved