Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Представник Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за надані послуги в розмірі\~ 60197,90 грн.,\~ за період з 01.01.2017 року по 01.08.2023 року, суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів -\~ 9717,58\~ грн.,\~ та три відсотки річних в сумі 3634,71\~ грн., судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказано, що квартира [ADDRESS] \~ належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1 \\ 4 частці у праві власності. Згідно особового рахунку № [NUMBER] \~ боржники починаючи з 01.01.2017\~ по 01.08.2023р.,\~\~ мають заборгованість за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в\~ розмірі\~ 60197,90 грн.\~ В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги відповідачами не виконуються. Заперечуючи позов, відповідачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] подали відзив на позовну заяву де зазначили, що не погоджується з сумою боргу за постачання теплової енергії в розмірі 60 197,90 грн.,\~ за період з 01.01.2017 по 01.08.2023 р., позов визнають частково в сумі заборгованості, що утворилася за останні три роки. Також, відповідачі\~ вважають, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, тож інфляційні витрати\~ та 3% річних мають бути зменшені внаслідок застосування строку позовної давності.\~ А також,\~ зазначили, що квартира\~ [ADDRESS] \~ належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, по 1 / 4 частці кожному, а відтак вважають, що покладення на відповідачів солідарного обов`язку зі сплати комунальних послуг суперечить чинному законодавству України, оскільки кожний із співвласників зобов`язаний брати участь у витратах на утримання будинку, відповідно до їх часток у спільній частковій власності (ст.360 ЦКУ). Крім того, відповідачі повідомили, що вже звертались до позивача\~ щодо поділу особового рахунку на оплату житлово-комунальних послуг, але отримали відмову в зв`язку з наявністю боргу, тож наразі звернулись повторно. Просили покласти судові витрати на позивача. 07.12.2023 року представник позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» В.Зайченко подала суду відповідь на відзив, в якому висловила незгоду з доводами відповідачів, вваажає, що даний відзив є необгрунтованим. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2023 року вказану справу передано на розгляд судді Ярмолі О.Я. 08.11.2023 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду (а.с.31). 05.12.2023 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали відзив по справі. 07.12.2023 представник позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» В.Зайченко подала суду відповідь на відзив.\~ Представник позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» В.Зайченко в судове засідання не з`явилася, 07.12.2023 року подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала. Представник відповідачів адвокат Капустін В.В. в судовому засіданні\~ позов не визнав,\~ при вирішенні спору просив застосувати строки позовної давності, та відмовити в позові,\~ оскільки позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давної давності. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, матеріалами даної справи підтверджено, що по особовому рахунку № [NUMBER] ,\~ який відкрито Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» по квартирі [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] ,\~ рахується заборгованість за послуги з постачання теплової енергії перед КП БМР «Білоцерківтепломережа», за період з\~ 01.01.2017\~ по 01.08.2023\~ в розмірі 60197,90 грн.\~\~ (а.с.3-5). Позивач провів розрахунок суми на яку збільшилась вказана заборгованість внаслідок інфляційних процесів - в сумі 9717,58 грн.,\~ та три відсотки річних в сумі 3634,71\~\~ грн.,\~ за період з 01.01.2017 року по 23.02.2022 року. Відповідно до наявних у справі відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] \~ зареєстровані за даною адресою (а.с.28-30). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованих станом на 07.08.2023\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , є співвласниками квартири [ADDRESS] . Вказаним особам, дана квартира належить на праві спільної часткової власності (1/4 частка)\~ (а.с.9,10). 08.08.2023 року на адресу відповідачів було направлено претензію з вимогою в\~ добровільному порядку провести оплату вказаної заборгованості (а. с. 8). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно частини першої статті 9 даного Закону - споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі № 462/6393/15-ц. Пунктом 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і\~ типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ №830 від 21.08.2019р.,\~\~ встановлено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Згідно з ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.\~ Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. А тому, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача\~ є своєчасна оплата отриманих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. В даному випадку, судом встановлений факт порушення відповідачами\~ зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг КП БМР «Білоцерківтепломережа» підтверджується матеріалами справи. Згідно ст 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач просив стягнути з відповідачів суму інфляційний втрат в розмірі\~ -\~ 9717,58 грн.,\~ та три відсотки річних в сумі 3634,71\~\~ грн.,\~ за період з 01.01.2017 року по 23.02.2022 року,\~ оскільки має місце прострочення відповідачами\~ грошового зобов`язання. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 р. по справі №127/15672/16, зазначено, що статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). Відповідачі\~ не заперечують наявність боргу, але просять\~ суд застосувати при вирішенні справи строки позовної давності. Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За стт.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи заяву відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про застосування позовної давності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів заборгованості за період 01.08.2020 р. по 01.08.2023 року\~ та компенсаційних втрат, передбачених ст. 625 ЦК України, а саме індексу інфляції та 3 відсотків річних, за період часу з 01.08.2020 р. по 23.02.2023 року. Позивачем не надано суду доказів про переривання перебігу строку позовної давності чи про визнання відповідачами боргу за період до серпня 2020 року. Звернувся позивач до суду з даним позовом 23.08.2023 року (а.с.18). Отже, суд вважає за можливе, в рамках даного позову застосувати положення про строк позовної давності, та оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом в серпні 2023 року, то підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання та абонентського обслуговування, за останні три роки, на суму 26 115 грн.21 коп.\~ / основний борг - 24869 грн. 89 коп.,\~ /період з 01.08.2020 р. по 01.08.2023 року/;\~ 3% річних - 290,94\~\~ грн.,\~ інфляційні витрати -\~ 954,38\~ грн. за період 01.08.2020\~ року по 23.02.2022 р./ Разом з цим, враховуючи те, що квартира, [ADDRESS] \~ належить відповідачам на праві приватної спільної часткової власності, де розмір часток відповідачів становить по 1\\4 у кожного, суд з урахуванням положень ч.1 ст. 356, ст. 360\~ ЦК України, приймає рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії, з урахуванням ст.625 ЦК України, відповідно до часток відповідачів у праві спільної часткової власності, тобто по 6528.80 грн. Відповідно до правил ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00\~ грн., тобто по 238,20 грн. з кожного\~ відповідача.

Outcome: partial