Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

22\~листопада 2023\~року [PERSON] через свого представника звернувся до суду із заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 16 серпня 2017 року, мотивуючи заяву тим, що шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання представник заявника подав клопотання про розгляд заяви за його відсутності та відсутності заявника, зазначивши, що заявник вимоги заяви підтримує. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялася завчасно та належним чином. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 16 серпня 2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 1569 (а.с. 18). Спільних дітей подружжя не має. Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу заявник вважає не можливим. Згідно з копією довідки Державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119) від 13 листопада 2023 року № 7-68-23/Г-53 [PERSON] засуджений 18 січня 2023 року Деснянським районним судом м. Києва до 7 років 6 місяців позбавлення волі та з 27 березня 2023 року відбуває міру покарання в цій установі (а.с. 8, 9-12). Відповідно до частини третьої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною другою статті 104 Сімейного кодексу\~України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між заявником та заінтересованою особою суперечитиме інтересам заявника, а тому шлюб підлягає розірванню, а заява - задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved