Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини від усіх доходів ( заробітку), щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2023 до 30 червня 2024 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що він та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який наразі вже повнолітній, однак продовжує навчання, у зв`язку з чим не в змозі отримувати дохід, тому потребує матеріального утрмиання з боку батьків, що стало підствою для звернення до суду з дійсним позовом, оскільки між ним та матір`ю сина не досягнуто згоди щодо участі кожного з батьків в утриманні повнолітнього сина, який наразі є студентом та отримує освіту. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою судді від 20.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник позивача адвокат Хижняк А.В. до судового засідання надала заяву про можливість розгляду справи за її та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Скориставшись своїм правом відповідач [PERSON] надала відзив на позов. В якому просить відмовити у позові. Також в матеріалах справи міститься відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволенні позову. Згідно ч.3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Сторони у справі перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.10.2018 року №523\\6466\\18. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] ( а.с.20). Після розірвання шлюбу, сторони проживають окремо з дітьми. [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю, а [PERSON] , [INFO] з батьком. На підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 21.10.2020 р. №523\\4001\\20 стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , 2012 р.н. у розмірі 1\\5 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення сином повноліття. На підставі судового наказу виданого Суворовським районним судом м.Одеси від 02.05.2019 року, який змінено ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 16.09.2019 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , 2005 р.н. у розмірі 1\\4 частин з усіх видів заробітку (доходу) боржника до 17.05.2019. [PERSON] [INFO] досяг повноліття, однак наразі навчається в Королівській школі в Трансільванії про що свідчить підтвердження про його зарахування ( реєстраційний номер 4023 від 03.10.2023) ( а.с. 67). Строк навчання закінчується 30.06.2024 року. Витрати на навчання сина з боку позивача підтверджено договором про навчання. Останній проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, як зазначає позивач, на матір також покладено на законодавчому рівні обов`язок з утримання сина, який продовжує навчання. Суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку батьків утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тому позивач скористався своїм законним правом, звернувшись з вказаним позовом до суду. Також встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, докази про поганий стан її здоров`я відсутні, працює та отримує заробітну плату, однак, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно доч.1ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Судом не встановлено, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання, будь яких доказів по справі відповідач з цього приводу суду не представив. Суд аналізує зібрані у справі докази у їх сукупності, матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якого перебуває син, який є повнолітнім, продовжує навчання та потребує матеріальних витрат, той факт, що позивач є платником аліментів на другого сина, а також відповідача, на утриманні якої перебуває молодший син. При визначенні розміру аліментів, з урахуванням всіх описаних вище обставин, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/5 (однієї шостої) частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до закінчення [PERSON] навчання, буде максимально відповідати принципам розумності та справедливості, оскільки має, з одного боку, забезпечити повнолітньому сину отримання від батьків належного матеріального утримання на період навчання, з іншого\~забезпечити баланс між обов`язком обох батьків матеріально підтримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Право на утримання аліментів невід`ємно пов`язане з навчанням, тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved