Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

[PERSON] (далі- [PERSON] ) звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , [INFO] , про що 20 січня 2022 року Мереф`янською міською радою Харківського району було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис №19. Про смерть [PERSON] , [INFO] , позивачка дізналася випадково, адже 26.09.2021 року, позивачка, [PERSON] , перетнула кордон України для в`їзду до Англії, що підтверджується закордонним паспортом, оформленою візою та штампами перетину кордону. З початку військової агресії РФ\~проти\~України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х,\~на\~території України з 05:30 години 24.02.2022 введено воєнний стан, а також\~запроваджено\~заходи правового режиму воєнного стану. Цей\~строк наразі продовжений. У зв`язку з бойовими діями на території Харківської області, вказані факти є загальновідомими, висвітленими в засобах масової інформації та визнаними і підтвердженими державою Україна, її компетентними органами, через об`єктивну, реальну та дійсну загрозу для життя та здоров`я, позивачка, [PERSON] залишилася перебувати за кордоном та проживати на території іншої держави, що підтверджується карткою тимчасового проживання у Великобританії. 06.07.2023 [PERSON] повернулася до України, (що підтверджується штампами у закордонному паспорті позивачки), та дізналася про смерть своєї бабусі - [PERSON] . Після того, як позивачці повідомили про смерть [PERSON] , [PERSON] вирішила дізнатися, чи залишилася спадщина після померлої, чи є ще спадкоємці, та їй стало відомо, що після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається з 24/100 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 02 вересня 2006 року, посвідченого нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О., зареєстрованому в реєстрі за № 3980, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.09.2006 року. За життя [PERSON] , а саме - 19 квітня 2015 року, в приміщенні приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Полякової Л.О., склала заповіт, яким на випадок її смерті вона зробила розпорядження, що все належне їй майно заповідає [PERSON] , [INFO] , посвідченого приватним нотаріусом Поляковою Л.О. зареєстрованого в реєстрі за № 194. На момент смерті [PERSON] , позивач не знала про існування такого заповіту, та [PERSON] за життя не казала позивачці про намір складання такого заповіту, та про те, що такий заповіт вже складений. Про\~те, що за життя [PERSON] склала\~на ім`я\~позивача заповіт,\~остання дізналася\~після того,\~коли звернулася до Приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Змієвської Тетяни Миколаївни із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . 04 серпня 2023 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Змієвської Тетяною Миколаївною була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку на прийняття спадщини та роз`яснено, що заявник, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин може звернутися до суду з заявою про визнання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та повідомлено, що спадкові справи після померлої не відкривалися, та що вона є єдиним спадкоємцем померлого спадкодавця. На обґрунтування позову як на поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, позивач вказала, що не знала про смерть бабусі та про наявність заповіту, складеного спадкодавцем на її ім`я, тому звернулася до нотаріуса не вчасно, пропустивши шестимісячний строк. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.08.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача до суду надав заяву, в якій підтримують заявлені позовні вимоги, та просить їх задовольнити, також просить розглянути справу без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, яким не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу без їх участі. Третя особа у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи належним чином, причини неявку суду не повідомила. Беручи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації учасниками справи, своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання їх явки обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи, що наведені у позовній заяві, здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає про таке. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно зі статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною 1 статті 77 вказаного нормативно правового документу визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлено, що 26.09.2021 позивачка [PERSON] перетнула кордон України для в`їзду до Англії, що підтверджується копією закордонного паспорту, оформленою візою та штампами перетину кордону у ньому. Позивачка [PERSON] залишилася перебувати за кордоном та проживати на території іншої держави, що підтверджується карткою тимчасового проживання у Великобританії. 06.07.2023 позивачка повернулася до України, що підтверджується штампами у закордонному паспорті позивачки. [INFO] у віці [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Мереф`янською міською радою Харківського району та 20.01.2022 зроблено відповідний актовий запис №19. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). За життя [PERSON] визначила своїх спадкоємців шляхом складання заповіту. Так згідно змісту заповіту від 19.04.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Поляковою Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 194, [PERSON] , податковий номер [NUMBER] , [INFO] , в с. П Гнилиця В.Бурлуцького району, Харківської області, на випадок її смерті вона зробила розпорядження, що все належне їй майно заповідає [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 73460770, 04.08.2023 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Змієвською Тетяною Миколаївною було проведено реєстрацію спадкової справи (номер спадкової справи 71041217), де спадкодавцем є, померла, [PERSON] . 04.08.2023 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Змієвською Тетяною Миколаївною була винесена постанова вихідний номер № 161 про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належить [PERSON] , яка померла [INFO] з підстав пропуску строку на прийняття спадщини та роз`яснено, що заявник, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин може звернутися до суду з заявою про визнання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19. У пункті 24\~постанови Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Також, серед поважних причин судами зазначено про необізнаність спадкоємця про наявність заповіту (такий правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19). Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 09.10.1979 в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30.05.2013 в справі Наталія Михайленко проти України» (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. З початку військової агресії РФ\~проти\~України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х,\~на\~території України з 05:30 години 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Враховуючи, що на території України діє воєнний стан, через відсутність транспортного\~сполучення, через об`єктивну,\~реальну та\~дійсну загрозу\~для життя\~та здоров`я, обмеження зумовлені ним, зокрема зупинення роботи нотаріальних реєстрів, ведення активних бойових дій на території Харківської області протягом строку для прийняття спадщини, позивач не мала можливості зібрати та подати документи для оформлення своїх спадкових прав після смерті її бабусі, не знання про наявність заповіту, тому суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а вимоги позивача про визначення додаткового строку для її прийняття такими, що підлягають задоволенню та визначає позивачу додатковий строку в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] .

Outcome: approved