Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

В вересні 2023 позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м.Києва із даним позовом, посилаючись на те, що він 15.04.2015 року уклав шлюб із відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 460. Від спільного подружнього життя дітей немають. На теперішній час фактичні шлюбні відносини між ними припинені, шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові і поваги один до одного. Вказує, що збереження їхньої родини неможливе, майнового спору у них немає, просив шлюб між ними розірвати. 21.09.2023 ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва передано цивільну справу позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Володимир-Волинського міського суду за підсудністю. 01.11.2023 ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області прийнято до розгляду позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Ухвалою суду від 22.12.2023 ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, в той же час позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Заст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що позивач 15.04.2015 року уклав шлюб із відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 460, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією Україниохорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи те, що у позивача по справі відсутній намір на примирення, бажання поновити сімейні стосунки та проживати однією сім`єю, враховуючи те, що сторони проживають окремо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved