Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач Акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі позивач) звернувся до\~Фастівського міськрайонного\~суду Київської\~області з\~позовом до\~відповідача [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 17 червня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2036698874, за умовами якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 94 482,00 грн. на споживчі цілі, строком кредитування до 17 травня 2023 року з процентною ставкою 0,01% річних. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором, належним чином перестав виконувати, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 17 червня 2021 року складає 49 750,52 грн. Тому, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. В прохальній частині позову представник позивача просила розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом отримання судового виклику, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення та підтверджує, що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження, позовну заяву з додатками - 29.11.2023 року, однак не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що між АТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] 17 червня 2021 року було укладено\~Кредитний договір\~№ 2036698874\~(надалі\~ Договір) за умовами якого Банк надав відповідачці [PERSON] кредитні кошти у розмірі 94 482,00 грн. на споживчі цілі, строком кредитування до 17 травня 2023 року з процентною ставкою 0,01% річних. Так, з умовами даного Договору, Паспортом споживчого кредиту, Орієнтованим графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту відповідач [PERSON] погодився про що поставив свій особистий підпис. Розділом 1 даного Договору встановлено, що протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовується річна процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: Банк надав Позичальнику у письмовій формі та у повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; позичальника перед укладенням кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту; позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах. Так, позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав проте, відповідач свої зобов`язання належним чином перестав виконувати і станом на 17 червня 2021 року, має заборгованість в загальній сумі 49 750,52 грн., яка складається із: суми заборгованості по тілу 38 407,96 грн.; суми заборгованості по відсоткам 11 342,56 грн. В якості заходу врегулювання досудового спору 05 липня 2023 року, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу Вих. 12523971 про погашення заборгованості, однак заборгованість до цього часу не погашена, що є порушенням законних прав позивача. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Формуляром та стандартною формою, у яких викладені умови договору є Правила надання банківських послуг за картковими продуктами, згідно яких і обслуговувалась відповідач. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 49 750,52 грн. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями /а.с.3/.

Outcome: approved