Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Лівчиці в особі Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла тітка позивачки по лінії батька [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшов житловий будинок та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] до дня смерті, що наступила 02.04.2023 одна. Заповіт від [PERSON] посвідчувався в Лівчицькій сільській раді на користь [PERSON] і на день смерті спадкодавця не змінений і не скасований. Згідно витягу з погосподарської книги села Лівчиці № 65 від 11.04.2023 будинковолодіння [ADDRESS] належить [PERSON] , яка була останнім членом колгоспного двору станом на 30.06.1990. На час\~смерті спадкодавця,\~окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не було. Позивачка у\~визначений законом\~термін звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , внаслідок чого\~нотаріусом заведено\~спадкову справу №117/2023. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадкові права, а тому 13.10.2023 звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріус їй відмовив з причини відсутні у неї правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивачки і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.42), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.47). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.36-37). Ухвалою підготовчого засідання від 27.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.44). Ухвалою судового засідання від 22.12.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.48). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.10.1976 (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про смерть від 15.10.1990 [PERSON] помер [INFO] у м. Львів (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про одруження від 22.11.1996 [PERSON] та [PERSON] одружилися 22.11.1996 у Жидачівському райвідділі РАГС Львівської області. Після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.9). 22.02.1999 [PERSON] склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за №14, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про смерть від 03.04.2023 [PERSON] померла [INFO] у с.Лівчиці Стрийського району Львівської області (а.с.10). Довідкою виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради Львівської області №64 від 11.04.2023 встановлено, що [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] до дня смерті, що наступила 02.04.2023 одна. Заповіт від [PERSON] по даних виконкому Гніздичівської селищної ради посвідчувався в Лівчицькій сільській раді в користь [PERSON] і на день смерті спадкодавця не змінений і не скасований (а.с.11). Відповідно до витягу з погосподарської книги села Лівчиці № 65 від 11.04.2023 будинковолодіння [ADDRESS] належить [PERSON] , яка була останнім членом колгоспного двору станом на 30.06.1990 (а.с. 13). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72132945 від 13.04.2023 після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №117/2023 (а.с.14). Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 13.10.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що належав померлій і є спадковим майном (а.с.15). З технічного паспорта від 21.04.2023 вбачається, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок «А-1», загальною площею 28,5 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м. та господарські будівлі: комора «Б1», сарай «В»1, сарай «Г1», навіс «Д1», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, хвіртка №3, колодязь №4 (а.с.16-21). Довідкою Жидачівської ДНК від 24.11.2023 №413/02-14 встановлено, що спадкоємцем всього майна [PERSON] , померлої [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.43). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з приписами частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1233, 1233 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини та поняття заповіту. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день її смерті (час відкриття спадщини) належало будинковолодіння [ADDRESS] , яка була останнім членом колгоспного двору станом на 30.06.1990. За життя [PERSON] 22.02.1999 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. [PERSON] є єдиною спадкоємицею, призначеною [PERSON] . Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за заповітом за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом та такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у визначений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б на спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку судом не встановлено. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на житловий будинок, яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1233, 1235, 1236, 1268, 1269 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved