Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у зв`язку із навчанням в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) до закінчення навчання, тобто до 31.08.2024. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є студенткою денної форми навчання Університету імені Масарика (м. Брно, Чехія) факультету права, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча працює водієм в АТ «УКРПОШТА». Ухвалою судді від 28.09.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 12). Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 22.12.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, в якій він зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3),\~яка після\~досягнення повноліття\~навчається в університеті\~імені Масарика,\~денна форма\~навчання.\~Період навчання становить з 01.09.2023 по 31.08.2024 (а.с. 4, 5). У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує зміст положень ст.199 СК України, в тому числі те, що Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на дитину. Аналогічні правові висновки містяться у ряді постанов Верховного Суду, а саме: від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц, від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц, в яких Верховний Суд вказав на рівність обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, незалежно від того, з ким із них вона проживає. Відповідно до ч. 1 та 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже,\~при розгляді\~справ даної\~категорії позивач\~повинна довести продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Під час розгляду справи було встановлено, що повнолітня дочка продовжує навчання на денній формі у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги, а її батько має можливість таку допомогу надавати. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, яка продовжує навчання, суд враховує заявлений нею розмір аліментів та зважає на рівність обов`язків обох з батьків брати участь в її утриманні, та беручи до уваги, що відповідач заявлені позовні вимоги визнав, у зв`язку із чим вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, вважаючи такий розмір аліментів достатнім та справедливим, таким, що може забезпечити потреби [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved