Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. У своїй заяві посилається на те, що вона є донькою [PERSON] , померлого [INFO] . Встановлення факту, необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державними органами. Отримати свідоцтво у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не має можливим, у зв`язку з тим що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території, з чим заявник змушена звернутися до суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2023 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Заявник у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Луганськ, Луганська Народна Республіка, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 квітня 2023 року, також лікарським свідоцтвом про смерть № 241 ДУ «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 8» ЛНР від 12.02.2023 року з зазначеною причиною смерті: набряк легень, гострий інфаркт міокарда. Так, заявник просить встановити факт смерті батька, [PERSON] , [INFO] , смерть якого настала [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме: м. Луганськ, Луганської області. Заявник [PERSON] , [INFO] , громадянка України, що встановлено відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ленінським РВ Луганського МУ УМВС України в Луганській області від 09 листопада 2006 року. Згідно свідоцтво про народження серії [NUMBER] , з відповідним актовим записом № 658 вбачається, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, про що зроблен відповідний актовий запис № 266, свідоцтво серії [NUMBER] від 07 жовтня 2006 р.н. Прізвище після одруження чоловіка: [PERSON] , дружини [PERSON] . Так, підставою для вирішення справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України відповідно до ч.8 ст. 315 ЦПК України є відсутність свідоцтва про смерть, в якій констатується факт смерті та неможливості надання даних документів до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для проведення державної реєстрації смерті. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Факт смерті підтверджено документом невстановленого законом зразка свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] з відповідним актовим записом про смерть № 2671 від 25 квітня 2023 року . Також відповідно до лікарської довідки про смерть № 241 від 12 лютого 2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Луганськ, Луганської області. Відповідно до довідки про причину смерті до форми № 106/в № 241 від 12 лютого 2023 року причиною смерті зазначено - « набряк легень, гострий інфаркт міокарда». Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 07 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (абз.4 ч. 2 ст.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою Проаналізувавши вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що батько заявника [PERSON] , який помер [INFO] у м. Луганськ, Луганської області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території Україні. Факт смерті підтверджується поясненнями самого заявника в заяві, копією медичної довідки до форми 106/0 № 241, яку суд вважає необхідним прийняти до уваги при ухваленні рішення Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці (рішення у справах «Лоізіду проти Туреччини», 18.12.1996, «Кіпр проти Туреччини», 10.05.2001, «Мозер проти Республіки Молдови та Росії», 23.02.2016) - зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу Доказів, які б спростовували факт смерті [PERSON] суду не надано. Також суд враховує, що м. Луганськ, Луганська область знаходиться на тимчасово окупованій території, де державні органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження і відповідно заявник немає можливості отримати свідоцтво про смерть матері у відповідності до вимог діючого на території України законодавства, а також підтвердити відповідний факт в позасудовому порядку заявник також не має можливості. Однак факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка та реалізації в подальшому всіх належних прав та свобод громадянина України. На підставі викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці, суд приходить до висновку про задоволення її заяви повністю Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved