Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 17.05.2001 року між ним [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований Виконкомом Біленьківської селищної ради місто Краматорськ Донецької області, актовий запис №15. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх років спільного життя подружні стосунки між сторонами стрімко погіршувались, постійно виникали сварки та конфлікти, що в кінцевому результаті призвело до того, що вони стали чужими людьми та фактично припинили шлюбні відносини. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні точки зору та сімейні проблеми. З середини 2021 року подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства, подружні стосунки не підтримують. У зв`язку з чим позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки вони з відповідачем мають кожен окреме життя, та примирення між сторонами неможливе. Представник позивача надав клопотання в якому просива справу розглянути без участі позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та дату повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, проте про причини неявки не повідомила, відповідних заяв чи клопотань не надала. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст.\~124\~Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 17.05.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований Біленьківської селищної ради місто Краматорськ Донецької області, актовий запис №15. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітня донька [PERSON] , [INFO] . Також судом було встановлено, що існує розбіжність в написанні прізвища позивача. Так, в свідоцтві про шлюб зазначено прізвище « [PERSON] », а в паспорті « [PERSON] », це пояснюється тим, що паспорт позивача виданий 20.02.1997 на прізвище « [PERSON] » у зв`язку з втратою та встановленням розбіжностей у написанні прізвища на українській мові був замінений 28.10.2004 паспортом на прізвище « [PERSON] ». Дані обставини підтверджуються належними доказами (Довідка Краматорського міського відділу ГУДМС України в Донецькій області №50-1433 від 24.03.2015) Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Спільне життя у подружжя не склалося, що протягом останніх років спільного життя подружні стосунки між сторонами стрімко погіршувались, постійно виникали сварки та конфлікти, що в кінцевому результаті призвело до того, що вони стали чужими людьми та фактично припинили шлюбні відносини. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні точки зору та сімейні проблеми. З середини 2021 року подружжя проживає окремо, не ведуть спільного господарства, подружні стосунки не підтримують, позивач та відповідач мають кожен окреме життя, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~111\~СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Прізвище відповідача залишити « [PERSON] », оскільки відповідних клопотань не надходило. Судові витрати, які складаються із судового збору 1073 грн. 60 коп. залишити за позивачем на прохання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved