Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис № 09. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, ігнорування сімейних відносин. Сторони мають різні погляди на вирішення сімейних проблем, відповідач не піклується про матеріальне забезпечення сім`ї, зловживає азартними іграми. Сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, спільного бюджету. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним та суперечитиме інтересам позивача. Ухвалою від 05 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28 грудня 2023 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у заяві зазначено, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. 26 січня 2012 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що складено відповідний актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 січня 2012 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] . У позовній заяві позивач зазначила, що спір з приводу поділу спільного майна відсутній, між сторонами досягнута згода про місце проживання неповнолітніх дітей з позивачем. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідач позов визнав, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Оскільки в даній справі має місце визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved