Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Турбівської селищної ради (далі - відповідач) та просила: - визначити позивачу додатковий двохмісячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка настала [INFO] , і яка раніше прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та не встигла оформити своїх спадкових прав. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Після смерті батька позивача [PERSON] який помер [INFO] , відкрилася спадщина, до складу якої увійшов належний йому житловий будинок по [ADDRESS] та земельні ділянки. Таку спадщину прийняла його дружина - мати позивача [PERSON] , оскільки постійно з ним проживала на час відкриття спадщини. Однак, за життя [PERSON] не встигла оформити спадщину чоловіка і померла [INFO] . Оскільки батьки заповітів не складали, після їх смерті на сімейній нараді було вирішено, що спадщину [PERSON] мала б прийняти лише сестра, чого остання не зробила. Натомість позивач як дочка [PERSON] та [PERSON] виявила бажання прийняти спадщину, однак невчасно звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Позивач пояснює, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона проживає віддалено від с. Вахнівка - у м. Львові, є людиною похилого віку та часто хворіє і лікується, що весь цей час позбавляло її можливості прийняти вчасно спадщину через матеріальну скруту та хвороби. Врешті, ніхто з дітей спадщину матері [PERSON] так і не прийняв, а тому позивач просить поновити її строк для прийняття спадщини матері. Ухвалою суду від 22.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, а у своїй заяві представник просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов просив вирішити на розсуд суду. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 01.11.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, а у своїй заяві позивач просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] помер [INFO] у с. Вахнівка, Вінницької обл., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про його смерть. Згідно витягів з ДЗК у приватній власності [PERSON] були земельні ділянки з кадастровими номерами: 0522280600:01:002:0948 на території с. Вахнівка, 0522280600:01:001:0984; 0522280600:01:001:0986 по [ADDRESS] . Також позивачем стверджується, що за вказаною адресою знаходиться житловий будинок належний [PERSON] . Таке майно увійшло до спадкової маси [PERSON] , який за життя заповіту не складав. Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР, який діяв на момент смерті [PERSON] та до 01.01.2004 спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. В силу вимог ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно витягу з ДРАЦС у [PERSON] була дружина [PERSON] , а відповідно до довідки Турбівської селищної ради від 04.08.2023, крім дружини до складу сім`ї також входили ще й три дочки: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки Турбівської селищної ради від 04.08.2023 на день смерті [PERSON] з ним за однією адресою по [ADDRESS] була зереєстрована та проживала дружина [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом єдина прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме: земельними ділянками з кадастровими номерами: 0522280600:01:002:0948 на території с. Вахнівка, 0522280600:01:001:0984; 0522280600:01:001:0986 по [ADDRESS] та житловим будинком за вказаною адресою. Однак, за життя [PERSON] не встигла оформити спадщину свого чоловіка [PERSON] і померла в с. Вахнівка [INFO] , не залишивши заповіту. Згідно ст. 1220 ЦК України, який діє з 01.01.2004, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому КМ України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно витягу довідки Турбівської селищної ради від 04.08.2023 до складу сім`ї [PERSON] входили три дочки: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] , однак вони не проживали за адресою місця проживання матері [PERSON] , по [ADDRESS] . В силу вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено що позивач, яка після укладення шлюбу змінила прізвище, дійсно була дочкою [PERSON] . Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. В силу вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Позивач стверджує, що після смерті матері [PERSON] на сімейній нараді між сестрами було вирішено, що спадщину мала б прийняти лише сестра [PERSON] , однак протягом всього цього часу з дня смерті матері цього не зробила. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не була заведена, а відомостей про те, що її спадщину хтось прийняв - відсутня. Натомість позивач як дочка [PERSON] та [PERSON] виявила бажання прийняти спадщину, однак невчасно звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Об`єктивні, непереборні або істотні труднощі можуть виникати у спадкоємця, який знає про факт смерті спадкодавця, у зв`язку з чим знає (має знати) про наявність у нього певного строку для прийняття його спадщини, але зіштовхується з певними обставинами, які йому заважають це зробити. У цьому випадку суд оцінює характер цих обставин. Позивач пояснює, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона проживає віддалено від с. Вахнівка - у м. Львові, є людиною похилого віку та часто хворіє і лікується, що весь цей час позбавляло її можливості прийняти вчасно спадщину через матеріальну скруту та хвороби. Суд вважає, що встановлені причини пропуску строку для прийняття позивачем спадщини померлої [PERSON] є поважними причинами пропуску строку і обставинами, які перешкоджали позивачу вчасно прийняти спадщину. Разом з тим, у матеріалах справи наявна заява тієї сестри позивача, яка проживає в Республіці Казахстан, [PERSON] , яка зі слів позивача, на сімейні нараді за домовленістю між сестрами мала б прийняти спадщину їх матері, але цього не зробила, і зрештою 15.09.2023 заявила, про відмову від спадщини [PERSON] на користь саме позивача. Врешті, ніхто з дітей [PERSON] , крім позивача, не намагалися прийняти її спадщину. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визначення позивачу додатковий двохмісячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка настала [INFO] , і яка раніше прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , та не встигла оформити своїх спадкових прав, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved