Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ), виданого 27 липня 2012 року Південноміською радою Харківського району Харківської області, [PERSON] , народилася [INFO] , про що 27 липня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 35. Батьками дитини зазначені - батько [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З грудня 2017 року по теперішній [PERSON] проживає у своєї бабусі та дідуся [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] , та знаходяться на її повному утриманні. Матір [PERSON] з грудня 2017 року участі в вихованні сина та доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає. На даний час місце перебування її не відоме. Таким чином відповідач [PERSON] на теперішній час не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своєї дитини - [PERSON] , не бажає приділяти їй батьківську турботу і увагу, долею дітини та її станом здоров`я не цікавиться, ухиляється від здійснення батьківських обов`язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог. Інформація про біологічного батька [PERSON] , відсутня. Так, як 26 травня 2020 року Нововодолазький районний суд Харківської області виніс рішення у справі №631/1026/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та за зустрічним позовом про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено, але на даний час не виконано, так як з свідоцтва про народження [PERSON] відомостей про батька не виключено, нове свідоцтво з внесення даних на підставі рішення суду не отримано. Єдиним родичем, яка виявила бажання виховувати дитину [PERSON] , є позивач. Протягом 3 років дитина проживає разом з позивачем. Посилаючись на норми СК України просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення справи не надала. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з?явилась, надала клопотання від свого імені та від імені позивача де просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Клопотання про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи не надавала. Третя особа НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА не направила свого представника для участі у судовому засіданні. Через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Ураховуючи, що відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, на підставі вимоги ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [PERSON] , народилася [INFO] , про що Південноміською радою Харківського району Харківської області 27 липня 2012 року складено відповідний актовий запис № 35. У свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (об. ст. а. с. 18). Згідно з актом депутата округу № 1 Щербини С. М. Нововодолазької селищної ради від 24 травня 2021 року № 356 [PERSON] проживає разом із [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також, за даною адресою зареєстрована, але, зі слів свідків, фактично не проживає з грудня 2017 року [PERSON] (об. ст. а. с. 17, а. с. 20). Відповідно до акту депутата округу № 1 Щербини С. М. Нововодолазької селищної ради від 14 червня 2021 року № 419 [PERSON] проживає разом з [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні (а. с. 21). Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини. Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України, стосовно неналежного виконання батьківських обов`язків. Доказуванню підлягають обставини щодо ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 129 Конституції України встановлені основні засади судочинства, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказане кореспондується зі ст. 2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ч. 3 ст. 51 Конституції України - сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ч. 3 ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частинами 2 та 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлені випадки, коли мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років ( ст. 165 Сімейного кодексу України). Отже, з позовом до відповідача [PERSON] звернулась особа, визначена законом. Пленум Верховного Суду України в п. п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. З висновку НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 02-27/2201 від 30 жовтня 2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] вбачається наступне. СЛУЖБОЮ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ розглянуто ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області (справа № 631/704/21, провадження № 2/631/598/21), вивчено документи та встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , з 2017 року проживає разом з бабусею [PERSON] , [INFO] . Матір дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до наданих документів не проживає з дитиною з 2017 року, що підтверджено актом депутата Нововодолазької селищної ради від 27 жовтня 2023 року. Згідно з довідкою про навчання та характеристикою, виданою НОВОВОДОЛАЗЬКИМ ЛІЦЕЄМ № 3 НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ від 22 вересня 2023 року, [PERSON] виховує бабуся - [PERSON] , з якою вона і проживає. [PERSON] відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створені всі необхідні житлово - побутові умови для нормального розвитку дитини. Відповідно до довідки, виданої сімейним лікарем від 29 вересня 2023 року, опікується здоров`ям дитини - [PERSON] . Під час обстеження умов проживання працівниками СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ було з`ясовано, що за адресою проживання [PERSON] : [ADDRESS] - належні умови для проживання, які створює бабуся [PERSON] . Згідно з висновком оцінки потреб та акту оцінки потреб складеною фахівцем із соціальної роботи КУ «ТЕРИТОРІАЛЬНИЙ ЦЕНТР СОЦІАЛЬНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» НОВОВОДОЛАЗЬКОІ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ознаки складних життєвих обставин відсутні. Кароліна має довірливі відносини з бабусею та дідусем. Матір за адресою: [ADDRESS] ; Харківської області - не проживає. За адресою мешкання матері, [PERSON] : [ADDRESS] , спеціалістами СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ПО САЛТІВСЬКОМУ РАЙОНУ ДЕПАРТАМЕНТУ СЛУЖБ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ разом з фахівцями ВІДДІЛУ СОЦІАЛЬНОЇ РОБОТИ ПО САЛТІВСЬКОМУ РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОГО МІСЬКОГО ЦЕНТРУ СОЦІАЛЬНИХ СЛУЖБ «ДОВІРА» здійснено вихід. Двері квартири ніхто не відчинив. На запрошення з`явитися до ССД ПО САЛТІВСЬКОМУ РАЙОНУ [PERSON] не відреагувала, за вказаним номером телефону відповідає інша особа. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України громадянка [PERSON] має право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, [PERSON] , так як с бабусею з якою проживає дитина. Враховуючи наведене, вважають, що доцільно позбавити громадянку [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем доведено ті обставини, що відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні своєї дитини, не бажає приділяти їй батьківську турботу і увагу, долею дитини та її станом здоров`я не цікавиться, ухиляється від здійснення батьківських обов`язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку дитини, тощо. Доказів на спростування доводів позивача матеріали справи не містять. Слід зазначити, що суд ураховує що відповідач, будучи обізнаною про перебування на розгляді у Нововодолазьком районному суді цивільної справи про позбавлення її батьківських прав не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на позов, не висловила жодного заперечення з приводу заявлених позовних вимог, які могли б бути враховані судом під час ухвалення судового рішення, доказів, на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, не надала. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі змістом ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА, про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, а відтак, такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Як вбачається зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 Сімейного кодексу України закріпила, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Частини 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, визначили, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З огляду на стан здоров`я, матеріальне становище дитини, відсутності у відповідача інших утриманців, суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів, підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дитини та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача. Також, потрібно врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти потрібно стягнути з дня пред?явлення позову, тобто з 22 липня 2021 року. Статтею 165 Сімейного кодексу України унормовано, що рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1816 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved