Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 вересня 2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 1641. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , спір про його місце проживання - відсутній. Підставами для розірвання шлюбу являються ті обставини, що між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб фактично припинив існування. Спільне господарство не ведуть. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 01.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням всіх учасників справи. Позивач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив проводити засідання без його присутності. Відповідачка належним чином повідомлялася про дату та час засідання, відзиву, заяв та клопотань не надсилала. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення без учасників справи та фіксування судового процесу, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 23 вересня 2006 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 1641, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , спір про його місце проживання - відсутній. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачкою не склалось, шлюб фактично припинений, сторони не ведуть спільне господарство. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач подав позов до суду та наполягає на розірванні шлюбу, зазначивши вагомі причини на обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved