Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

17 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїм дітям позивачу та відповідачам [PERSON] та [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить земельні ділянки, які знаходяться на території Куликівської об`єднаної територіальної громади (колишньої Хибалівської сільської ради Куликівського району). Своєчасно позивач не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після померлої матері, оскільки вважав, що до нотаріуса мають звернутись всі спадкоємці за заповітом, а його брат [PERSON] та сестра [PERSON] , які є також спадкоємцями за заповітом, не змогли вчасно приїхати. Просить визначити йому додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] . Ухвалою суду від 21.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 17.11.2023. В підготовче судове засідання сторони та третя особа не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, відповідачі надали заяви, в яких вказують про повне визнання позову, просять справу розглядати за їх відсутності. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощук В.О. надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви\~по суті\~справи,\~надані сторонами\~докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входять земельні ділянки, право власності на які належали [PERSON] на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії ЧН №023752, серії ЧН №023751 та серії ЧН №9097877 (а.с.11). Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 42). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 07.06.2006 секретарем виконкому Хибалівської сільської ради Куликівського району, Чернігівської області Данілевською Г.С. за яким все своє майно заповіла своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно інформаційних довідок із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.30 ). Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] , який виявив намір прийняти спадщину. Доказів наявності інших спадкоємців померлої [PERSON] , які мають право на спадщину або на обов`язкову частку в ній, суду не надано. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачами шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини в даній справі, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Позивач є спадкоємцем майна покійної [PERSON] за заповітом. Інші спадкоємці [PERSON] за законом і за заповітом, які б прийняли спадщину, відсутні. Відповідачі позов визнали повністю. На переконання суду, в цій справі факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не є підставою для його усунення від спадкування. Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не зачіпає права та інтереси третіх осіб. Визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. На підставі досліджених доказів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved