Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Шиш Антон Борисович, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначено, що 02.06.2021, 07.06.2021, 30.06.2021, 08.07.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договори позики, за якими відповідач отримав від позивача в позику грошові кошти в загальній сумі 4\~700 доларів США під 5% щомісячно, що підтверджується власноручно написаними відповідачем розписками 02.06.2021, 07.06.2021, 30.06.2021, 08.07.2021. Так, 02.06.2021 відповідач отримав в борг кошти в розмірі 1\~000,00 доларів США, 07.06.2021 1\~000,00 доларів США, 30.06.2021 2\~200,00 доларів США, 08.07.2021 500,00 доларів США. Термін повернення позики був встановлений з урахуванням вимог абз. 2 ч. 1 ст.\~1049 ЦК України. Днем повернення коштів вважається день подачі позову до суду 10.02.2023. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за договорами позики, станом на 07.02.2023, становить 9\~320,17 доларів США з врахуванням відсотків. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 4\~700,00 доларів США (в гривневому еквіваленті становить суму 340\~825,57), 4\~620,17 доларів США відсотки за користування коштами, а також понесені судові витрати. Докази щодо витрат на правничу допомогу будуть подані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про що зазначено в позовній заяві. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Від представника позивача адвоката Шиша А.Б., надійшла відповідь на відзив. Від представника позивача адвоката Шиша А.Б., надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Зазначив, що докази щодо витрат на правничу допомогу будуть подані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, щодо позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні у повному обсязі, з врахуванням позиції, викладеній у відзиві та наданих доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши позицію учасників справи, що була заслухана в попередніх судових засіданнях, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 02.06.2021, 07.06.2021, 30.06.2021, 08.07.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договори позики, за якими відповідач отримав від позивача в позику грошові кошти в загальній сумі 4\~700 доларів США під 5% щомісячно, що підтверджується власноручно написаними відповідачем розписками 02.06.2021, 07.06.2021, 30.06.2021, 08.07.2021 (а.с. 11-13). Так, 02.06.2021 відповідач отримав в борг кошти в розмірі 1\~000,00 доларів США (а.с.\~11), 07.06.2021 1\~000,00 доларів США (а.с. 12), 30.06.2021 2\~200,00 доларів США (а.с.\~12), 08.07.2021 500,00 доларів США (а.с. 13). Термін повернення позики був встановлений з урахуванням вимог абз. 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України. Днем повернення коштів вважається день подачі позову до суду 10.02.2023. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за договорами позики, станом на 07.02.2023, становить 9\~320,17 доларів США з врахуванням відсотків, що розраховані наступним чином. Станом на 13.02.2023, як зазначено на офіційному сайті Національного банку України, офіційний курс гривні до долару США становив 36,5686 (інформація із сайту НБУ додається на а.с. 31). Ціна позову в гривневому еквіваленті становить 340\~825,57 грн (9\~320,17 доларів США * 36,5686). Відповідач отримав від позивача в позику грошові кошти в загальній сумі 4\~700 доларів США. Розмір відсотків за користування коштами становить 5% на місяць. Термін користування коштами, станом на 07.02.2023 становить: -за договором позики від 02.06.2021 616 днів; -за договором позики від 07.06.2021 611 днів; -за договором позики від 30.06.2021 588 днів; -за договором позики від 08.07.2021 580 днів. Розрахунок відсотків здійснюється за формулою: сума позики * 5 % * 12 місяців/365 днів * кількість днів користування позикою. Розрахунок відсотків, станом на 07.02.2023 наступний: -з 02.06.2021 по 07.02.2023: 1\~000,00 доларів США * 5 % * 12 місяців/365 днів * 616 днів = 1\~012,60 доларів США; -з 07.06.2021 по 07.02.2023: 1\~000,00 доларів США * 5 % * 12 місяців/365 днів * 611 днів = 1\~004,39 доларів США; -з 30.06.2021 по 07.02.2023: 2\~200,00 доларів США * 5 % * 12 місяців/365 днів * 588 днів = 2\~126,47 доларів США; -з 08.07.2021 по 07.02.2023: 500 доларів США * 5 % * 12 місяців/365 днів * 580 днів = 476,71 доларів США. Загальний розмір відсотків за користування коштами, станом на 07.02.2023, становить 4\~620,17 доларів США (1\~012,60 + 1\~004,39 + 2\~126,47 + 476,71). Таким чином розмір заборгованості відповідача за вказаними в позовній заяві договорами позики, станом на 07.02.2023, становить 9\~320,17 доларів США Не погоджуючись з позовними вимогами [PERSON] , відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що в розписках зазначені лише прізвище та ініціали позичальника та позикодавця, але не зазначені їх ідентифікуючі дані, розписки містять виправлення та дописування. Разом з цим, позикодавцем в розписках зазначений « [PERSON] », що не співпадає з іменем позивача. Тобто, на думку відповідача, з долучених розписок неможливо ідентифікувати осіб, що були стороною правовідносин, а тому неможливо встановити, що права позивача як кредитора порушені саме відповідачем. Також у розписках не зазначений строк повернення позичальником коштів, відповідно борг необхідно було повернути згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України протягом 30 днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Однак, позивач жодного разу не звертався до відповідача з відповідними вимогами. У відповіді на відзив зазначено, що на законодавчому рівні не закріплені вимоги до форми та змісту розписок. Розписки написані російською мовою, тобто, дані позивача [PERSON] ( [PERSON] ) російською звучать « [PERSON] » ( [PERSON] ), вони є вірними та співпадають. Відповідач у своєму відзиві не заперечує той факт, що він не отримував від позивача коштів. Виправлення та дописування, навіть якщо вони мають місце, не дають підстав вважати, що вказані розписки є недійсними, відповідно вони не звільняють позичальника від взятих на себе зобов`язань. Щодо строку повернення боргу, то законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги, відповідно позивач мав право звернутися саме до суду з такою вимогою. В ході розгляду справи в судових засіданнях були з`ясовані позиції обох сторін. Позиція представника позивача адвоката Шиша А.Б., аналогічна тій, що викладена у письмових матеріалах справи. Разом з цим, адвокат Майстро Д.М., який представляв інтереси відповідача [PERSON] , в судовому засіданні підтвердив, що 02.06.2021, 07.06.2021 та 30.06.2021 брав кошти під 5% річних, 08.07.2021 під 3%, хто виправив розмір відсотків на 5% йому невідомо. Просив надати час для подання контррозрахунку. Своїм правом на подання контррозрахунку відповідач на скористався, доказів погашення суми боргу, станом на час розгляду справи, відповідач не надав, відповідно суд приймає рішення, виходячи з наявних матеріалів справи. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що 02.06.2021, 07.06.2021, 30.06.2021 та 08.07.2021 відповідачем [PERSON] власноруч складені та підписані розписки про отримання ним від позивача грошових коштів в загальному розмірі 4\~700 доларів США, що на той момент еквівалентно 340\~825,57 грн, під 5% щомісячно, Після укладення цих договорів позивач всі обов`язки, передбачені договорами виконав, а відповідач суму боргу не сплатив, що відповідно до ст. 610 ЦК України, вважається порушенням ним свого зобов`язання. Оскільки сума позики відповідачем не повернута, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення суми позики в розмірі 4\~700 доларів США та відсотків в розмірі 4\~620,17 доларів США підлягають задоволенню. Що стосується стягнення суми позики та процентів в іноземній валюті, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Згідно ч. 2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). Тобто, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Як укладення правочинів, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Отже, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Наведене узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 23.03.2021 в рамках справи № 909/1347/19. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 3\~408,26 грн. На підставі ст.ст. 202, 207, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved