Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. В серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що він є володільцем автомобіля марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] . 14 січня 2022 року приблизно о 9 годині 40 хвилин в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 27 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортному засобу позивача були спричинені механічні пошкодження. Майнова шкода, заподіяна [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] , становить 23170 гривень 00 копійок. Крім того, позивачу була заподіяна моральна шкода, розмір якої він оцінив в 10000 гривень 00 копійок. Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] , адже він, керуючи автомобілем марки «Nissan Murano», номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, та допустив зіткнення з транспортним засобом позивача, що рухався попереду. Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Тому [PERSON] просить суд стягнути зі [PERSON] майнову шкоду в розмірі 23170 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень 00 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2023 року (а.с.37) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 серпня 2023 року (а.с.42-43) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2023 року (а.с.59-60) до участі у розгляді цивільної справу було залучено ТДВ «СК «Альфа-Гарант» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 листопада 2023 року (а.с.70) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов, наполягає на його задоволенні. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що [PERSON] не є власником автомобіля марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] , та не має права на відшкодування майнової шкоди, заподіяної пошкодженням цього транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність відповідача, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Nissan Murano», номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Страхова сума за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, визначена в розмірі 130000 гривень. Ці обставини свідчать про те, що зобов`язання відшкодувати позивачу шкоду покладається на ТДВ «СК «Альфа-Гарант», а не на [PERSON] . Однак [PERSON] не звертався до вказаної страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування. В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що позивач витратив грошові кошти на ремонт його транспортного засобу, а також на підтвердження того, що [PERSON] була заподіяна моральна шкода. Тому [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не з`явився у судове засідання та не повідомив про своє ставлення до пред`явленого позову. Він у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується відповідною судовою кореспонденцією (а.с.68, 75). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 14 січня 2022 року приблизно о 9 годині 40 хвилин в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 27 відбулось зіткнення автомобіля марки «Nissan Murano», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , з автомобілем марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження. Ці обставини підтверджуються копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6), копією протоколу огляду колісного транспортного засобу від 11 травня 2023 року (а.с.22) та копією фототаблиці з зображеннями пошкодженого транспортного засобу (а.с.23-24). Спірні правовідносини регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» підрозділу 2 «Недоговірні правовідносини» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. а. норми матеріального права. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з абз.2 п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно з ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до\~ч.1,\~п.3\~ч.2\~ст.23\~ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав.\~Моральна шкода\~полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. б. норми процесуального права. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також інші обставини, які мають значення для вирішення справи, встановлюються такими\~засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] керував автомобілем марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] , на підставі технічного паспорту транспортного засобу (а.с.33). Ця обставина свідчить про те, що позивач є законним володільцем вказаного автомобіля та згідно з ч.3 ст.386, ч.1 ст.396 ЦК України має право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу. Цей висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20), зі змісту якої вбачається, що факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для того, щоб звернутись за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної майну. Адже володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Зокрема, п.2.2 ПДР України передбачає, що власник транспортного засобу та особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст.396 ЦК України. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до п.2.2 ПДР України. Аналогічного висновку дійшли Верховний Суд України в постанові від 3 грудня 2014 року у справі №6-183цс14, Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постановах від 7 листопада 2018 року у справі №200/21325/15-ц, від 3 квітня 2019 року в справі №299/2811/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі №300/193/17, від 27 листопада 2019 року у справі №607/3007/16-ц. Тому суд критично оцінює посилання [PERSON] на те, що позивач не має права на відшкодування майнової шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] . Зі змісту звіту автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 14 серпня 2023 року (а.с.7-16) вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] , визначеного без урахування фізичного зносу деталей, що підлягають заміні, становить 34733 гривень 12 копійок; а майнова шкода, визначена з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні 23170 гривень 00 копійок. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не подали докази на спростування достовірності звіту автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 14 серпня 2023 року. Зі змісту відзиву на пред`явлений позов (а.с.46-50) вбачається, що [PERSON] не заперечував проти того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з його вини. Під час розгляду цивільної справи відповідач також визнав вину у тому, що він допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався попереду. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню. З копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу №206656342 (а.с.51) вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Nissan Murano», номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Вказаним полісом було передбачено страхову суму за шкоду, заподіяну майну потерпілого, в розмірі 130000 гривень 00 копійок; франшизу визначено в розмірі 2600 гривень 00 копійок. Ці обставини свідчать про те, що на підставі абз.2 п.12.1 ст.12, п.22.1 ст.22 та ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виникло зобов`язання відшкодувати [PERSON] страхове відшкодування, визначене з урахуванням фізичного зносу деталей, що підлягають заміні, та відрахуванням франшизи, в розмірі 20570 гривень 00 копійок (23170,00 2600,00). В такому випадку на підставі п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.1 ст.1194 ЦК України у [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати позивачу іншу частину майнової шкоди в розмірі 14163 гривень 12 копійок (34733,12 20570,00). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково відшкодував [PERSON] заподіяну йому майнову шкоду. З огляду на це суд висновує, що зі [PERSON] на користь позивача належить стягнути майнову шкоду в розмірі 14163 гривень 12 копійок. Підстави для стягнення з відповідача майнової шкоди в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги [PERSON] слід відмовити. Крім того, чинним цивільним законодавством не передбачено презумпції заподіяння моральної шкоди внаслідок пошкодження майна. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що внаслідок пошкодження автомобіля марки «ВАЗ-2109», номерний знак [NUMBER] , йому були спричинені істотні душевні переживання. Ця обставина свідчить про те, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди залишився недоведеним. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди, тим більше в розмірі 10000 гривень 00 копійок. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити також. 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зі змісту квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №31 від 14 серпня 2023 року (а.с.1) вбачається, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 2300 гривень 00 копійок, тоді як сплаті підлягав судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок ((23170,00 +10000,00) / 100% Крім того, на проведення експертизи позивач витратив грошові кошти в загальному розмірі 5000 гривень 00 копійок (3000,00 + 2000,00). Ці обставини підтверджуються квитанціями до платіжних інструкцій на переказ готівки №66681816 від 11 серпня 2023 року та №49 від 14 серпня 2023 року (а.с.32, 32 зворот). Пред`явлений позов задоволений на 42,7% (14163,12 / 33170,00 х 100%). Тому зі [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 458 гривень 43 копійок (1073,60 / 100% х 42,7%) та витрати на проведення експертизи в розмірі 2135 гривень 00 копійок (5000,00 / 100% х 42,7%).

Outcome: partial