Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Адвокат Страх Вадим Олегович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповід\-альністю "ВЕСТАШЛЯХБУД", треті особи: [PERSON] , Комунальне підприємство "ПАРКОВКА ТА РЕКЛАМА" КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 липня 2023 року водій [PERSON] , керуючи колісним трактором ЮМЗ-6АКЛ, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом власного виробництва, державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Кобилянського, 105, у м. Кривому Розі, не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Mazda модель 3, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобіль під керуванням [PERSON] отримав механічні ушкодження. Вказаними діями [PERSON] порушив п.п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України. [PERSON] в момент ДТП був працівником ТОВ "ВЕСТАШЛЯХБУД" та скоїв вищевказану ДТП при виконанні трудових обов`язків на вказаному тракторі. Трактор ЮМЗ-6АКЛ, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , не підлягає обов`язковому страхування цивільно-правової відповідальності та не був забезпечений (застрахований) на момент ДТП, а тому завдана повинна бути відшкодована юридичною особою - відповідачем, як за шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до висновку експерта №155/23 транспортно-товарознавчого дослідження вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Mazda модель 3, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , складає 72560,47 грн. (сімдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят гривень 47 копійок). Крім того, [PERSON] були завдані і немайнові втрати, спричинені моральними стражданнями, які вона перенесла через ДТП, було пошкоджено майно позивача, відбулися негативні зміни у житті позивача, переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні ДТП; переживання за дітей, які знаходились у автомобілі під час ДТП, важкість виконання повсякденних обов`язків через пошкоджений транспортний засіб, який тривалий час (з моменту ДТП до проведення експертизи) неможливо було використовувати, переживання незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість. Під час ДТП позивач переніс значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, та здоров`я своїх дітей, та страху за життя. Враховуючи обсяг моральних страждань, викликаних протиправною поведінкою відповідача, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.). Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав повністю, просив її задовольнити. Написав заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на необґрунтованість позову в частині розміру сум стягнення матеріальної та моральної шкоди. Зазначила, що відсутні підстави для його задоволення. Просила відмовити. Проти обставин справи, зокрема, що [PERSON] порушив п.п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України та в момент ДТП був працівником ТОВ "ВЕСТАШЛЯХБУД" і скоїв вищевказану ДТП при виконанні своїх трудових обов`язків, на вказаному тракторі ЮМЗ-6АКЛ, д.н. [NUMBER] , не заперечувала. Написала заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлені належним\~чином,\~про причини\~неявки суду\~не повідомили, своїми процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, не скористалися: заяв, пояснень, заперечень, суду не надали. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як слідує зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути матеріальну та моральну шкоду, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. 24 липня 2023 року о 17:16 год водій [PERSON] , керуючи колісним трактором ЮМЗ-6АКЛ, державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом власного виробництва, державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Кобилянського, 105, у м. Кривому Розі, не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Mazda модель 3, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалася в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобіль під керуванням [PERSON] отримав механічні ушкодження. Вказаними діями [PERSON] порушив п.п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України. Транспортний засіб марки Mazda модель 3, реєстраційний номер [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 18 березня 2020 року, серія та номер [NUMBER] . [PERSON] постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року, справа №216/5219/23, був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень) на користь держави. Постанова набрала законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, не оскаржувалась. [PERSON] у судовому засіданні вину визнав, у вчиненому розкаявся. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Транспортний засіб - трактор ЮМЗ-6АКЛ, д.н. [NUMBER] , на момент ДТП був у володінні (користуванні) ТОВ "ВЕСТАШЛЯХБУД". [PERSON] в момент ДТП був працівником ТОВ "ВЕСТАШЛЯХБУД" та скоїв вищевказану ДТП при виконанні трудових обов`язків на вказаному тракторі. Трактор ЮМЗ-6АКЛ, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , не підлягає обов`язковому страхування цивільно-правової відповідальності та не був забезпечений (застрахований) на момент ДТП. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності підприємства перед третіми особами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації тракторів не передбачено чинним законодавством. Відповідно до підпункту "а" пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом (далі - ТЗ), власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону, транспортні засоби - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах. У згаданому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у пункті 1.5, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частинами 1,2 статті 1187 Цивільного кодексу України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі №177/472/16 (провадження №61-2796св20), зазначено, що "в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження №14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідно до висновку експерта №155/23 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку від 16 вересня 2023 р., виконаного судовим експертом Рейнюк О.В. вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Mazda модель 3, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , складає 72 560,47 грн. (сімдесят дві тисячі п?ятсот шістдесят гривень 47 копійок). Висновок експерта та розмір матеріального збитку відповідачем по справі не спростовано. Тому суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню з ТОВ "ВЕСТАШЛЯХБУД". Крім того, відповідно до частин першої третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Тобто, в даному випадку законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець, тому саме ТОВ "ВЕСТАШЛЯХБУД" має відшкодовувати моральну шкоду завдану внаслідок ДТП. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної дорожньо-транспортною пригодою шкоди, а також те, що пошкодження автомобіля дійсно негативно вплинули на спосіб життя позивача, що викликало її моральні страждання. Між тим, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди позивачу спричинена матеріальна шкода, а також спричинені моральні переживання та страждання, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 5000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки вказана сума є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що відбулася внаслідок неправомірних дій відповідача. Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Витрати пов`язані з залученням експерта склали 4000 гривень 00 копійок, що також підтверджено документально, які підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial