Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

29 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю позивачем по справі. Обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони з 21.07.2011 року по 11.07.2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з матір`ю (позивачем), а відповідач проходить війському службу у м. Бахмут Донецької області Ухвалою суду від 22.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач та його представник в судове засідання 08.12.2023 не з`явились, справу просили слухати без їхньої участі, наполягали на задоволені позовних вимог. Представник третьої особи в судовому засіданні також просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що на даний час відсутній предмет спору, оскільки дитина проживає разом з позивачем - матір`ю [PERSON] , а відповідач проживає віддалено від місця проживання дитини, в іншому регіоні. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що на даний час дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] не має ніяких заперечень щодо місця проживання дитини. Згідно з висновку про визначення місця проживання дитини, затведженого рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 27.04.2023 року № 119, дитина повідомила, що вона бажає проживати разом з матір`ю, тому доцільно визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 6, 8 статті 7 СК України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обо Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч. 1 ст. 157 СК України). Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною 1 ст. 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Однак, з досліджених доказів та позиції сторони відповідача судом не встановлено наявності спору між позивачем та відповідачем щодо місця проживання [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, відповідно до ч. 6 цієї ж статті, не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстав для збирання доказів, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. 7 ст. 81 ЦПК України) суд не вбачає. Згідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під час судового розгляду судом встановлено, що між сторонами відсутній спір про визначення місця проживання малолітньої дитини, яка на час вирішення справи проживає за місцем проживання позивачки, а відповідач не створює перешкод у проживанні дитини з матір`ю. З огляду на наведене, відсутні підстави вважати порушеним, невизнаним чи оспорюваним право позивача, яке підлягає судовому захисту, оскільки малолітня дитина проживає разом з нею, спору щодо визначення її місця проживання немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог заявлених до відповідача щодо визначення місця проживання дитини з позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Outcome: dismissed