Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

02 серпня 2023 року представник позивача звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просила встановити позивачу додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивача посилається на наступне. Позивачка є дружиною і спадкоємицею першої черги за законом померлого [INFO] [PERSON] в смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим. Свідоцтво про смерть було видане окупаційним органом Красногвардійського районного відділу запису актів цивільного стану, АР Крим. Родичам померлого потрібен був час, для того щоб отримати свідоцтво про смерть з органів державної реєстрації актів цивільного стану України, якому передувало отримання рішення суду про встановлення факту смерті особи. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області по справі №653/3525/21 від 03 листопада 2021 року встановлено факт смерті [PERSON] , який помер в смт. Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим. Після отримання свідоцтва про смерть, позивачка і діти померлого звернулись до нотаріуса для оформлення спадщини. У спадкодавця залишилось рухоме та нерухоме майно. Так, приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Карпенко О.Г. 13 грудня 2021 року нотаріально посвідчено заяву [PERSON] про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] . Сини померлого відмовились від прийняття спадщини на користь матері. Позивач фактично підготувала документи для оформлення спадкової справи, однак не встигла їх подати нотаріусу у грудні 2021 року у зв`язку із загостренням політичної і воєнної ситуації в Україні з боку країни-агресора рф. Пересування з тимчасово окупованої території України погіршилось, посилені блокпости, великі черги на в`їзд і виїзд із Криму, численні перевірки окупаційною владою документів і загроза життю через наявність державних українських документів, не дозволили Позивачу ще раз звернутись до нотаріуса до закінчення встановленого шести місячного строку для прийняття спадщини. В наслідок воєнних дій державні кордони України з боку рф було закрито. Найближчі до Криму міста України, в тому числі місто Генічеськ Херсонської області були захоплені військовими рф, тому вільно, без загрози життю і здоров`ю приїхати із Криму до території, яка контролюється органами державної влади України, зокрема м. Києва, було неможливо. В червні 2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса м. Києва із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме в заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Враховуючи зазначені обставини, позивач вважає що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а тому просить суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.08.2023 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 17 листопада 2023 року, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представниця позивачки - адвокат Ковальчук А.Г. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що Генічеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Генічеському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 03 листопада 2021 року зроблено актовий запис №955 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . На день смерті [PERSON] був зареєстроввний за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 16 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Т.В., [PERSON] набув у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . За договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 16 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою Т.В., [PERSON] набув у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 09 грудня 1989 року відділом РАЦС м. Фергани УзРСР, актовий запис №1353. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73377048 від 28 липня 2023 року щодо [PERSON] інформація відсутня. 13 грудня 2021 року нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Карпенко О.Г. посвідчено заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , [INFO] , адресовану всім компетентним органам, кого це стосується. 13 грудня 2021 року нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Карпенко О.Г. посвідчено заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, де б вона не була та з чого б вона не складалася, яка залишилася після смерті [INFO] батька [PERSON] , [INFO] , адресовану всім компетентним органам, кого це стосується. 13 грудня 2021 року нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Карпенко О.Г. посвідчено заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, де б вона не була та з чого б вона не складалася, яка залишилася після смерті [INFO] батька [PERSON] , [INFO] , адресовану всім компетентним органам, кого це стосується. Постановою від 12 жовтня 2023 року за вих. №144/02-31 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косарєва-Соловей Т.В. відмовила [PERSON] в заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропуском установленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Так, частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі №314/2550/17. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. В судовому засіданні встановлено, що позивач мешкає на тимчасово окупованій території України - АР Крим, що підтверджується її реєстрацією в паспорті. Спадкодавець помер також в АР Крим і факт його смерті встановлено в судовому порядку відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області по справі №653/3525/21 від 03 листопада 2021 року про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер в смт Красногвардійське, Красногвардійського району, АР Крим. Шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив 04 січня 2022 року, а позивач звернулася до нотаріальної контори в червні 2023 року. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини пропуску позивачкою передбаченого ст. 1270 ЦК України строку звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , суд вважає поважними причини пропуску строку позивачкою і вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. За результатами судового розгляду встановлено, що позивачка належними та допустимими доказами довела наявність обставин, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved