Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 20.10.2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] в період з 13.10.2020 року по 28.09.2021 року був власником нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень загальною площею 395,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] . 28.09.2021 року вказаний об`єкт нерухомості відповідачем проданий іншому власнику на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.09.2021 року. Зазначений об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці комунальної власності за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5910200000:11:010:0009, загальною площею 0,3746 га. Заходів щодо оформлення права землекористування та оформлення відповідного договору відповідач не вчинив, у зв`язку з чим Охтирська міська рада зазнала збитків. Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.02.2016 року №30 затверджено Порядок з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради та утворена відповідна комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі. [PERSON] листом виконавчого комітету Охтирської міської ради від 04.01.2022 року № 01-14/42 був запрошений на засідання комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі, яке мало відбутися 18.01.2022 року. За результатами роботи комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі Охтирської міської ради було складено акт про визначення збитків № 02-09/72 від 18.01.2022 року, згідно якого було встановлено, що розмір збитків внаслідок використання [PERSON] земельної ділянки площею 395,4 га, розміщеної за адресою [ADDRESS] , без правовстановлюючих документів складає за 19 днів 2 місяці 2020 року та 28 днів 8 місяців 2021 року 63610,99 грн. Вказаний акт разом з пропозицією добровільно відшкодувати збитки та укласти відповідний договір були направлені на адресу відповідача. Відповідач добровільно не сплатив завдані збитки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в рахунок відшкодування збитків за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів в розмірі 63610,99 грн. Процесуальні дії в справі. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.10.2023 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на 28.11.2023 року. Заочним рішення Охтирського міськрайонного суду від 28.11.2023 року позовні вимоги Охтирської міської ради задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області безпідставно збережені грошові кошти за використання земельної ділянки за період з\~13.10.2020\~року по\~28.09.2021\~року в сумі\~63610,99 грн. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 12.12.2023 року заочне рішення Охтирського міськрайонного суду від 28.11.2023 року скасоване, справу призначено до судового розгляду з повідомленням сторін. До суду від представника відповідача адвоката Конященкової Т.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем не вірно вирахувано період користування земельною ділянкою, оскільки відповідач фактично почав використовувати земельну ділянку після 30.12.2020 року, а не з 13.10.2020 року, тому саме з 30.12.2020 року повинно бути здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів. А також зазначила, що позивачем невірно застосовано коефіцієнт розрахунку вартості користування земельною ділянкою у розмірі 6 %, замість вірного 3 %. На підставі вищевикладеного просить позов задовільнити частково. Враховуючи, що від сторін у справі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надійшло, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, позивачем та відповідачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази , інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходив з наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] в період з 13.10.2020 року по 28.09.2021 року був власником нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень загальною площею 395,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 13.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебедєвою Л.М. (а.с.8,9-10). \~ \~ \~ \~Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.09.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., [PERSON] передав у власність [PERSON] нежитлове приміщення розташоване на земельній ділянці Охтирської міської ради, кадастровий номер 5910200000:11:010:0009, що знаходиться з адресою [ADDRESS] (а.с.11). Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка за кадастровим номером 5910200000:11:010:0009, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,3746 га з цільовим призначенням 03.02 - для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти, зареєстрована 21.08.2020 року виконавчим комітетом Охтирської міської ради та знаходиться в комунальній власності Охтирської міської ради Сумської області (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 30 від 17.02.2016 року з додатками до нього, затверджено Порядок з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради (а.с.13-17). Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 207 від 28.12.2021 року утворена відповідна комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі, Охтирської міської ради (а.с.18-19). За результатами роботи комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам було складено акт про визначення збитків № 02-09/72 від 18.01.2022 року, згідно якого було встановлено, що розмір збитків, завданих територіальній громаді міста внаслідок використання [PERSON] земельної ділянки площею 0,3746 га, розміщеної за адресою: [ADDRESS] без правовстановлюючих документів за 19 днів 2 місяці 2020 року та 28 днів 8 місяців 2021 року складає 63610,99 грн. З матеріалів справи вбачається, що повідомленням від 20.07.2022 року № 01-14/2032 за підписом міського голови Охтирської міської ради відповідач [PERSON] повідомлявся про необхідність добровільно відшкодувати збитки шляхом укладення відповідного договору у розмірі зазначеному в доданому акті від 18.10.2022 року (а.с.49). На виконання положень Порядку з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради вказаний акт разом з пропозицією щодо добровільного відшкодування визначених збитків в досудовому порядку шляхом укладення відповідного договору про відшкодування збитків з Охтирською міською радою були направлені на адресу відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Земельного кодексу України\~суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Статтею 80 Земельного кодексу України визначено, що територіальні громади, реалізують право власності на землі комунальної власності безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України\~надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Частиною 2, 3 ст. 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Згідно із ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. \~Плата за землю справляється відповідно до закону. За правилами встановленими нормами ч. 2 ст. 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 152 ЗК України власникам відшкодовуються збитки,\~заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України\~збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, суд звертає увагу на те, що відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. При цьому підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України). За правилами встановленими ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. \~Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Суд звертає увагу, що за змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 04.12.2019 року по справі № 917/1739/17. При цьому, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено. Суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідача, що викладені у відзиві відносно того, що позивачем при обрахунку безпідставно збережених коштів орендної плати за використання земельної ділянки необґрунтовано застосовано ставку 6 % орендної плати замість 3% з огляду на те, що предметом спору у цій справі є стягнення не збитків чи орендної плати за користування земельною ділянкою, а суми, яка відповідає її еквіваленту, і яку відповідач має сплатити за фактичне користування земельною ділянкою. Тобто, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Розмір суми коштів, заявлений до стягнення у цій справі, повинен дорівнювати розміру недоотриманої місцевим бюджетом орендної плати, яку зобов`язаний був сплачувати відповідач за користування земельною ділянкою, з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на ній. При цьому, положення законодавства України, що регулюють питання визначення розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності, закріплюють право територіальної громади на отримання плати за користування земельною ділянкою комунальної власності незалежно від проведення нормативної грошової оцінки такої ділянки. Відповідно до розділу 4 Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1175 МР обчислення розміру орендної плати за користування земельними ділянками здійснюється з урахуванням цільового призначення земельної ділянки, коефіцієнту індексації та індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативно грошову оцінку яких проведено у розмірі не більше 3 % їх нормативно грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1 % їх нормативно грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативно грошової оцінки (а.с.28). З матеріалів справи вбачається, що нерухомість відповідача знаходиться на земельній ділянці з цільовим призначенням: 03.02 для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти. Відповідно до ставок орендної плати за земельні ділянки адміністративно територіальної одиниці, на яку поширюється дія рішення органу місцевого самоврядування затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 26.06.2018 року № 1175 МР, ставка орендної плати для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти становить 3% (а.с.40, зворотній бік). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що нарахування безпідставно збережених відповідачем грошових коштів за використання ним земельної ділянки без правовстановлюючих документів повинне здійснюватися виходячи з 3 % ставки орендної плати від нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, яку використовувала відповідач становить 1\~101\~847,89 грн., три відсотки від якої складає 33055,4 грн. Твердження представника відповідача, що відповідач фактично почав використовувати земельну ділянку після 30.12.2020 року, а не з 13.10.2020 року, оскільки вказана земельна ділянка була в постійному користуванні комунального позашкільного навчального закладу «Охтирський міський центр позашкільної освіти мала академія наук учнівської молоді» і припинення такого користування відбулося лише 30.12.2020 року, а тому саме з 30.12.2020 року повинно бути здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів, суд приймає до уваги, оскільки як вбачається з Рішення Охтирської міської ради від 22.12.2020 року № 79-МР «Про припинення права користування земельними ділянками» та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, датою державної реєстрації припинення речового права є 30.12.2020 року, тому саме з цього часу необхідно здійснювати розрахунок. Суд приходить до висновку, що\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача безпідставно збережені відповідачем грошові кошти за використання ним земельної ділянки за період одного дня 2020 року (1\~101\~847,89 грн. х 3% / 366 днів(кількість днів у році х 1 день) = 90,31 грн.; та за 28 днів 8 місяців 2021 року, тобто в загальному 271 день (1\~101\~847,89 грн. х 3% / 365 днів(кількість днів у році х 271 днів)= 24542,53 грн. Таким чином сума загального розміру безпідставно збережених відповідачем грошових коштів за використання відповідачем земельної ділянки складає 24632,84 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено стягнути суму грошових коштів в розмірі 63610,99 грн., судом задоволено частково вимоги та стягнуто 24632,84 грн., тобто позов задоволено на 38 % а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1019,92 грн. (2684х38%). На підставі викладеного,

Outcome: partial