Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

28.09.2023 [PERSON] звернулась до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 06.11.2019. Прізвище « [PERSON] » змінено після укладення шлюбу з [PERSON] . У шлюбі з відповідачем [INFO] у них народився син [PERSON] . Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не проявляв та наразі не проявляє зацікавленості в подальшій долі сина, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, життям, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не сплачує аліменти на утримання дитини. Крім того, відповідач внаслідок надмірного вживання алкоголю та наркотичних засобів перебував на стаціонарному лікуванні у медичному закладі. Також, відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Позивачка вважає, що вказані факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та у її відсутності, на допиті свідка не наполягала, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи, в силу п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подав. Про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 15.07.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 06.11.2019. Рішення набрало законної сили 09.1.2019. У цьому шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З відповідача присуджено стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.07.2023 складає 55470,70 грн. Вказане підтверджується копією рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 06.11.2019 по справі № 671/1083/19, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.07.2020, копією с свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.09.2015, копіями витягів з реєстру територіальної громади від 26.08.2022, копією судового наказу від 04.07.2019, копією розрахунку заборгованості по аліментах від 03.08.2023 № 25641(а.с. 7-14, 25). Встановлено, що відповідача було засуджено вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 31.10.2019 по справі № 671/1405/19 за ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді штрафу, вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 17.02.2020 по справі № 671/2280/19 за ч. 2 ст. 190 КК України, призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, а також було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено стягнення у виді 40 годин громадських робіт, що підтверджується копією постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 18.10.2017 по справі № 671/1731/17 (а.с. 17, 19-21). [PERSON] навчається у 3 А класі. Його батько [PERSON] контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до школи приводить і забирає мати або [PERSON] , чоловік матері, що підтверджується довідками, виданими Волочиським ліцеєм № 2 Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області (а.с. 23-24). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Волочиської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради від 10.11.2023 № 522, орган опіки та піклування Волочиської міської ради вважає за доцільне та можливе позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з правами та обов`язками батьків та дітей, регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] , не спілкується з ним, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не забезпечує належно матеріально, не цікавиться сином та не проявляє до нього належної турботи, що негативно впливає на розвиток дитини як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі сина, тому відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що з відповідача вже присуджено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , тому підстави для застосування ч. 3 ст. 166 СК України відсутні. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved