Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

07.12.2023 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України в місті Донецьку, причиною, що потягла за собою смерть батька, є гострий трансмуральний інфаркт міокарда. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] в місті Донецьку на тимчасово окупованій території помер його батько [PERSON] .. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації смерті. Ухвалою від 11.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с. 27). У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав подану заяву, просив її задовольнити, пояснив, що батько постійно проживав у м.Торецьку, приїхав у м.Донецьк до сестри заявника, де помер і був похований. Рідні надіслали йому у месенджері копії отриманих документів на підтвердження факту смерті батька та фотографій з місця його поховання. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Заінтересована особа про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Надійшов лист від 16.12.2023 №3033/30.8-28 з проханням розглянути справи без участі представника відділу. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у місті Донецьку помер батько заявника [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Донецьку, що підтверджується долученими до заяви копіями : свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 21), Лікарського свідоцтва про смерть №8253 від 01.12.2023 (а.с.6-7), Довідки про причину смерті №8253 від 01.12.2023 (а.с.8), Свідоцтва про смерть днр № [NUMBER] від 01.12.2023 (а.с.9). Крім того, факт смерті підтверджується долученими до заяви Договором про організацію та проведення поховання, Актом прийому-передачі наданих послуг, фіскальним чеком про проведену оплату (а.с.10-12), фотознімками померлого (а.с.25). Як зазначено у Лікарському свідоцтві про смерть №8253 від 01.12.2023 (а.с.6-7) та в Довідці про причину смерті №8253 від 01.12.2023 (а.с.8), причиною смерті [PERSON] є гострий трансмуральний інфаркт передньої стінки міокарда Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 №3307/5). За змістом вищенаведених нормативних актів державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. З заявою про реєстрацію смерті можуть звернутись родичі померлого, представники органу опіки та піклування, працівники житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інші особи. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. За змістом п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, державна реєстрація актів цивільного стану має здійснюватися в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. За заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в п.13 Постанови Пленуму від 31.03.95 № 5, зі змінами від 25.05.1998 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч. 2 та 3 вказаної статті Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями» вказаний населений пункт (м.Донецьк) є тимчасово окупованою територією, який зазначений в Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085. Крім того, згідно з Указом Президента України від 7 лютого 2019 року №32/2013 «Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» місто Донецьк також віднесено до тимчасово окупованих територій. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 та № 935/5 від 17.06.2014 всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та не перереєструвались з 01.12.2014, вважаються недійсними. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть з внесенням до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає частковому задоволенню, слід встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України в місті Донецьку. У задоволенні іншої частини заяви, а саме: встановлення причини смерті [PERSON] від гострого трансмурального інфаркту міокарда, - слід відмовити, оскільки встановлення клінічного діагнозу, причини смерті не віднесено до переліку фактів, які можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial