Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «MONOBANK» від 23.09.2021 року в розмірі 47\~475, 04 грн. та судового збору в розмірі 2684,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідачка 23.09.2021 року звернулася до банку з відповідною анкетою заявою про надання кредиту. Відповідачці видано кредит у гривнях у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 37 000,00 грн. на поточний рахунок , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим станом на 22.08.2023 року має заборгованість в розмірі 47\~475, 04 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідачки в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Сторона відповідача скористалася правом подання відзиву в якому просили відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Зазначили, що надані позивачем документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин. Анкета-заява від 23.06.2021 року містить лише анкетні данні відповідача, контакту інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. В анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених позивачем до позовної заяви не зазначена погоджена сума, ліміт кредиту, про отримання якого дійшли згоди сторони. Позивач не надав доказів, яка картка була видана та якій на ній встановлений кредитний ліміт. Наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг [PERSON] не підписані, а тому згідно правової позиції Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 не можна вважати складовою кредитного договору. Акцентували увагу суду, що правила та умови кредитування, тарифи не є складовою кредитного договору від 29.09.2021 року, укладеного шляхом підписання анкети-заяви, оскільки затверджені банком пізніше за часом. Зауважили, що відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 47\~475, 04 гривень і складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Однак при встановленому кредитному ліміті в розмірі 37\~000 гривень, як зазначено в позовній заяві, розмір тіла кредиту жодним чином не може перевищувати розмір ліміту, однак банк розрахував, що розмір заборгованості становить 47\~475, 04 гривень, що свідчить про необґрунтованість суми заборгованості. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором станом на 22.08.2023 року заборгованості складає 47\~475, 04 (тіло кредиту), однак [PERSON] у добровільному порядку погашала наданий кредит на загальну суму 22\~903, 75 гривень, які віднесені банком на погашення боржником коштів в рахунок погашення процентів за користування кредитом. Вказали, що вимога банку про стягнення заборгованості є передчасною, оскільки позивач надав відповідачу кредитну картку на яку було встановлено кредитний ліміт строком дії до жовтня 2029 року, отже строк кредитування обмежується строком дії кредитної картки, отже у позивача відсутні підстави вимагати повернення всієї суми кредиту достроково. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» скористалося правом подання відповіді на відзив в якому просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначили, що положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із умовами та правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг розміщені на офіційному сайті та складають договір про надання банківських послуг. Боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою, а отже з умовами банку погодився. У підписаній анкеті - заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом і документах на паперових носіях. Акцентували увагу суду, що використання відповідачкою кредитних коштів підтверджується випискою про рух коштів, отже боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг у за стосунку «MONOBANK», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком «MONOBANK» жодним чином. Щодо розрахунку зазначили, що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 37\~000 гривень. У п. 2 Анкети заяви до договору про надання банківських послуг «MONOBANK» відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 дні на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. Відповідно до виписки про рух коштів баланс складає (мінус) 10\~475, 04 гривень. Тобто заборгованість складає 47\~475, 04 гривень. Ця заборгованість складається із повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 37\~000 гривень та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить 9 мінус) 10\~475, 04 гривень. Додатково надали до суду виписку про рух коштів по картці від 08.12.2023 року на клієнта [PERSON] за період з 23.09.2021 року по 22.08.2023 року, де зазначено кредитний ліміт станом на 22.08.2023 року 37.000 гривень, заборгованість станом на 22.08.2023 року 47\~475, 04 гривень. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. АТ «Універсал Банк» 23.09.2021 року укладено договір про надання банківських послуг із [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви до договору банківських послуг в застосунку «monobank». В зазначеній заяві відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. У п. 2 Анкети заяви до договору про надання банківських послуг «MONOBANK» відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 дні на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. Підтвердила, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (а.с.10; 26-28). У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] кредитних зобов`язань, станом на 22.08.2023 року утворилась заборгованість перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в розмірі 47 475 грн. 04 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту) (а.с.8-9) До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, витяг з Тарифів, Паспорт споживчого кредиту,Таблицю обчислення вартості кредиту. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За правилами статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII\~(надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк «запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту Monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2021 року [PERSON] підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в застосунку «Monobank», в якій просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Підтвердила, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. В пункті 4 анкети-заяви зазначено про те, що підписант просить вважати наведений зразок його власноручного підпису (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні банку/клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП покладаються на клієнта. Також визнано, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини(у тому числі підписання договорів,угод,листів,повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Зокрема слід зазначити згідно процедурі входу у за мобільний стосунок «Monobank», без ознайомлення та згодою з Умовами та Правилами,Тарифами,Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту шляхом накладення електронного цифрового підпису, увійти в додаток не можливо. У свою чергу,без входу у додаток неможливо користування карткою. У підписаній анкеті-заяві відповідачка визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. Таким чином між сторонами укладено договір про надання банківських послуг на умовах кредиту, шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, за яким [PERSON] отримала кошти на умовах кредиту. Сторона відповідача, заперечуючи проти отримання кредитних коштів, не надала доказів на підтвердження цього та не навела свого контр розрахунку, не оспорює отримання кредитних коштів та користування ними. Стаття 652 ЦК України\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним,у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої\~статті 638 ЦК України\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі 732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19 тощо. Таким чином, суд вважає, що договір про надання банківських послуг, укладений між сторонами в електронній формі, відповідає вимогам\~Закону\~і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання, оскільки форма та порядок укладання договору відбулось саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу). Стаття 652 ЦК України\~закріплює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Таким чином між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору про надання банківських послуг, який оформлений сторонами в електронній формі із використанням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позивача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого Банком надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатору вигляді смс-коду, який відповідач і використала для підтвердження підписання кредитного договору За правилами статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78\~ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом\~мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що договір про надання банківських послуг підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину,оформленого сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України\~є його процесуальним обов`язком. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. Встановивши, що без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, без погодження умов та правил надання банківських послуг у застосунку (Monobank), кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд апеляційної інстанції вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, користувався кредитними коштами та періодично погашав заборгованість (хоча і не у повному обсязі), що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості. Посилання сторони відповідача, що позивачем безпідставно нараховані проценти за користуванням кредитними коштами є необґрунтованими, оскільки у п. 2 Анкети заяви до договору про надання банківських послуг «MONOBANK» відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку у разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 дні на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1 % (37,2 % річних) на місяць з першого дня користування кредитом, яка не змінювалась відповідно до наданого розрахунку (а.с. 8-10). Щодо перевищення кредитного ліміту то відповідно до виписки про рух коштів баланс складає (мінус) 10\~475, 04 гривень. Тобто заборгованість складає 47\~475, 04 гривень. Ця заборгованість складається із повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 37\~000 гривень та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 10\~475, 04 гривень. А отже підстав для не враховувати суму овердрафту, при розрахунку позовних вимог немає. Доводи представниці відповідачки щодо передчасності вимог банку до відповідачки оскілки строк дії карти не закінчився, суд звертає увагу, що відповідно до Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток п. 5.19 у випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку зазначеного у пункті 5.18, Кредит стає у формі "на вимогу", а отже позивач має право на дострокову вимогу кредитних коштів. Надані позивачем розрахунки відповідачем не спростовані, своїх розрахунків відповідач не надав. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг Monobank від 23.09.2021 року станом на 22.08.2023 року в розмірі 47\~475, 04 грн. (тіло кредиту) є обґрунтованими та такими,що підлягають задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved