Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , яка за життя мала на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не складала, єдиним спадкоємцем за законом був її син - [PERSON] , який [INFO] помер. За життя спадщину після матері не приймав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, спадкоємцями за законом якого є син померлого - [PERSON] та дружина - [PERSON] . Померлі бабуся та батько проживали по день смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними проживав позивач із своєю сім`єю, тому вважаєтьс таким, що прийняв спадщину. Однак, не може оформити спадщину належним чином, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Тому [PERSON] був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Представник Шосткинської міської ради в судове засідання також не з`явився, однак він не є належним відповідачем у даній справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного: Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Лушники Шосткинського району Сумської області. (а.с.10) Померла [PERSON] є бабусею позивача - [PERSON] , а померлий [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та записом акта про народження № 36. (а.с.7,9) Згідно виписки з погосподарської книги № 557 від 20.09.2023 року, виданої старостою Чапліївського старостинського округу, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] рахується за померлою [INFO] [PERSON] . (а.с.8) Відповідно до довідки № 559 від 20.09.2023 року, виданої старостою Чапліївського старостинського округу Шосткинської міської ради Сумської області, [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою, на день смерті останньої, були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у Чапліївській сільській раді не засвідчувався. (а.с.11) Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] в с. Лушники Шосткинського району Сумської області. (а.с.11) Відповідно до довідки № 574 від 26.09.2023 року, виданої старостою Чапліївського старостинського округу Шосткинської міської ради Сумської області, [PERSON] до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою, на день смерті останнього, були зареєстровані: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] , невістка - [PERSON] та онука - [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у Чапліївській сільській раді не засвідчувався. (а.с.12) Згідно виписки з погосподарської книги № 349 від 11.04.2023 року, виданої старостою Чапліївського старостинського округу, земельна ділянка розміром 0,98 га, з них для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель - 0,04 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,94 га за адресою: [ADDRESS] рахується за померлою [INFO] [PERSON] . (а.с.13) З технічного паспорту вбачається, що за адресою: [ADDRESS] розташований будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. (а.с.14-15) З наведеного вбачається, що підтвердженням належності будинку [PERSON] є лише записи в погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права. З наведеного вбачається, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності особи на нерухоме майно. Згідно з роз`ясненнями, наданими судам Пленумом ВСУ у п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи, що спадщина після [PERSON] відкрилась [INFO] , а після [PERSON] - [INFO] , то правовідносини у справі мають врегульовуватися ЦК УРСР. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 № 18/5, що діяла на час відкриття спадщини після померлої, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця; квитанція про сплату податку, страхового платежу, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Згідно листа в.о. завідувача Першої шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області № 402/01-16 від 29.11.2023 року після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. (а.с.27,28) Враховуючи викладене, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON] , оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом з останньою на момент відкриття спадщини. Отже , за життя йому належав спірний будинок. Згідно листа в.о. завідувача Першої шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області № 403/02-14 від 29.11.2023 року після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за №323/2017. Спадкоємцями, які прийняли спадщину за законом, є дружина спадкодавця - [PERSON] та син - [PERSON] . (а.с.29,30) Отже, з викладеного вбачається, що [PERSON] та [PERSON] належить право власності на спадкове майно в рівних частках, тому позивач має право претендувати на визнання за ним права власності на 1/2 частку нерухомого майна у порядку спадкування після померлого батька. Однак, оформити спадкове майно він не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця та його право на спадщину гарантовано державою, однак можливість оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку відсутня, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частку вказаного спадкового майна. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial