Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Хотівської сільської ради, третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського району Київської області Хоменко Тетяна Леонідівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та просив визнати за ним [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 85,1 кв. м. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . За життя, батьком позивача в 1963 році збудовано житловий будинок за адресою його проживання, який було введено в експлуатацію. Проте, як виявилось згодом, право власності на будинок [ADDRESS] не було зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після смерті батька, у визначений законом порядок та строки, позивач звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Т.Л. з метою прийняття спадщини. У зв`язку з чим, на ім`я позивача видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, кадастровий номер 3222487201:01:020:5020, площею 0,1975 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, у відповідь на запит нотаріуса, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» повідомило, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстроване. За результатами технічної інвентаризації станом на 20 березня 2019 встановлено, що загальна площа будинку складає 85,1 кв. м., житлова - 67,2 кв. м.. Згідно технічного паспорта на будинок, останній споруджено в 1963 році та розташований на успадкованій мною земельній ділянці. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , постановою приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Т.Л. від 10 серпня 2018 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний будинок. Інші спадкоємці в порядку визначеному законом відмовились від спадкування за законом на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок, а відтак позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька. На підставі вищезазначеного позивач просив визнати за ним [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 85,1 кв. м. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатова Д.Д. від 03 лютого 2021 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дідур М.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи № 417 від 10 вересня 2021 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від10 вересня 2021 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від 15 вересня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження та постановлено продовжити підготовче провадження. Ухвалою судді\~Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~Фінагеєвої І.О.\~від 26 квітня 2022 року постановлено замінити відповідача у справі за №369/1364/21 з Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської на його правонаступника Феодосіївську сільську раду Обухівського району Київської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити, не заперечував щодо винесення заочного рішення. У судове засідання представник відповідача Феодосіївської сільської\~ради Обухівського\~району Київської\~областіне з`явився, про час, дату та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином, не надав заяву про розгляд справи без його участі, правом надати відзив не скористався, причини неявки суду не відомі. У судове засідання третя особа Приватний нотаріус\~Києво-Святошинського\~району Київської\~області Хоменко\~Тетяна Леонідівнане з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, не надала заяву про розгляд справи без її участі, правом надати заперечення не скористалася, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Так, КЦС ВС у\~Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 лютого 1976 року Хатівською сільською радою Києво-Святошинського району, батьком позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського раїну Київської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Хотів, про що Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського раїну Київської області 19 січня 2018 року було складено відповідний актовий запис № 3. Згідно заповіту від 06 листопада 2015 року, зареєстрованого у реєстрі за № 42, посвідченого секретарем Хотівської сільської ради Пасічник Н.С., [PERSON] на випадок його смерті заповів [PERSON] , все своє майно та все, що на момент його смерті буде йому належати. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 серпня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 843, посвідченого приватним нотаріусом Хоменко Т.Л., спадкоємцем зазначеного у заповіті майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 3222487201:01:020:5020, площею 0,1975 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 серпня 2018 року № 133953469, підтверджено право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487201:01:020:5020, площею 0,1975 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2018 року, надану приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч. 2\~ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З матеріалів спадкової справи № 9/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено, що померлим було складено заповіт від 06 листопада 2015 року, яким все майно після його смерті він заповів сину [PERSON] . В подальшому позивачем було прийнято спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером 3222487201:01:020:5020, площею 0,1975 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , однак у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності померлого [PERSON] на житловий будинок у реєстрі речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Хоменко Т.Л. відмовлено 10 серпня 2018 року [PERSON] у вчинені нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право власності на вищезазначений житловий будинок. Згідно відповіді №479 від 02 квітня 2019 року наданого КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», на замовлення [PERSON] № СФ-000000615 від 12 березня 2017 року та запит приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Хоменко Т.Л. від 20 грудня 2018 року № 02-14/102, КП "БТІ КСРРКО" повідомило, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. За результатами технічної інвентаризації станом на 20 березня 2019 року встановлено, що загальна площа будинку складає 85,1 кв.м, житлова - 67,2 кв.м. В цілому домоволодіння складається з наступних будівель та споруд: житлового будинку літ. «А», сараїв літ. «Б», «В», гаража літ. «Г», погребу літ. «Д», вбиральні літ. «Е», навісу літ. «Ж», огорожі № 1, 4-7, вимощення І. \~ \~ \~ \~Однак, згідно технічного паспорту складеного від 22 вересня 1991 року та будинкової книги на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] , власником будинку зазначено [PERSON] , від 1962 року. Отже [PERSON] за життя не оформив і не зареєстрував своє право власності на майно у відповідних державних органах. Отже, єдиним спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] є його син [PERSON] . Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст.\~3\~Закону\~України\~«Про державну\~реєстрацію\~речових\~прав на\~нерухоме\~майно\~та їх\~обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто, до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. А отже, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Відповідно до ст.\~1268,\~1270 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини для прийняття якої встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.12 Глави 10 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п. 4.18), що й було зроблено нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 січня 2023 року. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснень п.п. 33 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Право позивача на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON] щодо житлового будинку є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, що надало позивачу в порядку ст.\~4\~ЦПК\~України звернутися до суду за захистом своїх прав. Суд вважає, що неможливість позивачем отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин. З огляду на те, що позивач у визначений законом строк прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його батька [PERSON] , проте позбавлений можливості реалізувати спадкові права через відсутність документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] як такого, що ґрунтується на вимогах закону. Враховуючи викладене,

Outcome: approved