Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

[PERSON] , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просив, (з урахуванням клопотання представника позивачу про залишення без розгляду вимоги про припинення стягнення аліментів в розмірі 1/6 части від усіх доходів позивача на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку), зменшити розмір аліментів шляхом встановлення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частки від усіх доходів позивача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мотивуючи позов тим, що від спільного проживання у шлюбі в них з позивачкою народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з позивачкою. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення меншою трьохрічного віку було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх доходів, щомісячно, починаючи з 12.09.2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач погоджується із наявністю у нього обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей. Однак, вважає, що на сьогоднішній день матеріальний та сімейний мій стан змінився настільки, що він не в змозі сплачувати на користь відповідачки такий значний розмір аліментів. Так, 23 лютого 2023 року він уклав шлюб із [PERSON] , з якою отворилась повноцінна сім`я. [INFO] вже в м. Києві у них народився син - [PERSON] , який перебуває повністю на утриманні позивача. За службовою необхідністю його було переведено на посаду поліцейського у Київську область, що стало причиною переїзду на інше місце проживання разом із новою сім`єю у Бучанський район в с. Софіївська Борщагівка, де свого житла він немає і винаймає кватиру, вартість якої становить більше 9 000 гривень на місяць. З ними також проживає і неповнолітній син дружини позивача від першого шлюбу - [PERSON] , 2011 року народження, який перебуває на його утриманні також. Мати дружини [PERSON] , яка є тяжко хворою на ракову хворобу, зараз тимчасово також проживає із ними. Їй необхідні колосальні кошти на лікування, хіміотерапії, реабілітацію тощо. Дружина [PERSON] на даний час ніде не працює, так як перебуває у декретній відпустці та є, фактично, на утриманні позивача. Відповідачка, перебуваючи за кордоном в Ірландській Республіці, отримує від держави грошову допомогу, як особа, що перебуває під тимчасовим захистом в середньому 824 Євро та окремо за кожну дитину по 40 Євро. Зазначене можна перевірити за посиланнями: http://surl.li/dgomd та http://surl.li/dgomi. Крім цього, дана іноземна держава надає їй безкоштовно можливість проживати у соціальному житлі і сплачує комунальні послуги. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дітей. Відповідачка скористалася своїм правом на подання відзиву, відповідно до якового, просила відмовити в задоволенні позову, зазначаючи у відзиві, що отримання нею яких би то не було виплат, аж ніяк не звільняє позивача від обов`язку сплачувати аліменти, фактично позивач намагається перекласти свої батьківські обов`язки на Республіку Ірландія. Матеріальне становище позивача дозволяє йому сплачувати аліменти, адже він офіційно працевлаштований, отримує високу заробітну плату, також він має на праві власності квартиру і автомобіль. Позивач має добрий стан здоров`я, оскільки працює поліцейським, щорічно проходить медичні огляди, до позовної заяви ним не додано жодних доказів погіршення його стану здоров`я. В той же час вона має незадовільний стан здоров`я, в неї діагностовано двосторонній остеоартрит тазостегнового суглобу, проведена операція, у зв`язку з чим відповідачка потребує подальшого понесення витрат на лікування. Ухвалою від 21.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 05.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідач [PERSON] , заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2022 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення меншою трьохрічного віку було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх доходів, щомісячно, починаючи з 12.09.2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. 14 листопада 2023 року Кузнецовським міськрайонним судом Рівненської області було видано судовий наказ у справі № 565/1985/23, про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу) боржника та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 13.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі статтями 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, стягнення з нього на користь відповідачки аліментів у розмірі 1/3 частки на утримання двох дітей, ставить явно у нерівні умови його сім`ю та сім`ю відповідачки в плані матеріального забезпечення, що на його думку, є підставою на зменшення розміру аліментів, адже, також на його матеріальної підтримки потребують мати його дружини, а також він разом зі своєю дружиною утримує її сина від попереднього шлюбу. А отже, на думку позивача, вказані зміни його сімейного та матеріального стану, є підставою для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, до 1/8 частини доходів позивача. Однак, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Та обставина, що відповідно до судового наказу Кузнецовського міськрайонного суду Рівненської області від 14.11.2023 з позивача на користь [PERSON] , стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу) боржника та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача та не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, так позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, крім того, суд звертає увагу, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, вказане відповідає висновкам ВС зробленим у справі № 715/2073/20 від 28 травня 2021 року. Також, суд звертає увагу, що позивачем не доведено що загальний сукупний розмір аліментів, які з нього стягуються, перевищує встановлений ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". Окрім того, розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення до розміру 1/8 частки, без доведення погіршення майнового становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення малолітніх дітей та суперечитиме їх інтересам. Доводи позивача щодо утримання ним дитини дружини від попереднього шлюбу, суд не приймає до уваги, оскільки позивач не є його батьком або усиновлювачем, а тому відповідно до ст. 180 СК України не несе обов`язку щодо його утримання. Позивачем, також, не надано жодного доказу на підтвердження утримання ним матері дружини. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла б необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому його позовні вимоги не підлягають до задоволення. На підставі вище викладеного, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed