Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1.За позовом про стягнення заборгованості Позивач ТОВ «Фінфорс» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за електронним кредитним договором «724218-А» в розмірі 7900,51 грн., що складається із: - 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3300 грн. - нараховані проценти; 600,51 грн. - штрафні санкції, а також судові витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу в сумі 11 720 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що 04.12.2019 між ТОВ «СС Лоун» та відповідачем було укладено електронний Кредитний договір в сумі 4000 грн., за яким кредит видається з 04.12.2019 по 23.12.2019 включно. Кредитор виконав свої зобов`язання, після укладення договору відповідач отримав кошти на свою платіжну карту № [NUMBER] . Однак, станом на 23.12.2019 у відповідача виникла заборгованість. 19.01.2020 ТОВ «СС Лоун» відступило на користь ТОВ «Фінфорс» право вимоги за кредитним договором відповідача. Станом на 16.09.2021 відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання, сплативши 1379,49 грн. заборгованості за штрафними санкціями, у зв`язку з чим у відповідача виникла вищезазначена заборгованість. Відповідач [PERSON] у відзиві заперечує проти задоволення безпідставного позову, оскільки він ніколи не брав цього кредиту. Обґрунтовує тим, що 23 грудня 2019 року ним була подана заява до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про те, що невідомі особи шахрайським шляхом перевипустили картку мобільного оператора, що йому належала, та оформили на нього кредити в загальній сумі 15400 грн. Того ж дня, були внесені відомості у ЄРДР, відкрите кримінальне провадження №12019180040001113, ця заява стосується у тому числі і оформлення кредиту СС Лоун. У своїх пояснення поліції детально вказав як 04 грудня 2019 року йому телефонували невідомі на його номер мобільного [NUMBER] , назвалися представниками мобільного оператора, поросили назвати номери трьох найчастіше використовуваних ним номерів телефонів до близьких. І він все повідомив, нічого не підозрюючи. 23 грудня 2019 року на електронну пошту надійшли повідомлення про необхідність сплатити отриманий раніше кредит. Перевіривши детальніше пошту він дізнався, що у вхідних є відкриті повідомлення про те, що заяви 04.12.2019 на отримання онлайн-кредитів здійсненні успішно. У той же час, він жодних таких заяв ніколи не подавав, ніякі кошти на його картковий рахунок не надходили. І тому він одразу пішов у поліцію. Він ніколи не погоджувався ні з фактом отримання кредиту, ні з його розміром, йому невідомі умови кредитного договору і будь-якої іншої інформації, оскільки він ніколи не замовляв цього кредиту. 1.2. За позовом про визнання кредитного договору недійсним Позивач [PERSON] просить визнати недійним кредитний договір від 04 грудня 2019 року №724218-А від 04.12.2019 на суму позики 4 000 (чотири тисячі) грн. між ТОВ «СС Лоун» та невідомою особою, яка діяла під його, [PERSON] , іменем за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи. Він не звертався за отриманням кредиту та не укладав цього договору. Коли ж дізнався, то одразу пішов до поліції і написав заяву про вчинення шахрайських дій, кільки разів звертався до поліції із заявами про вчинення кримінального правопорушення, на нього оформили кредитів на загальну суму 15400 грн. Поліція не знайшла винуватців і закрила провадження, але в процесі отримала доступ до телефонів і банківських документів, що підтверджують, що йому не надходило цих 4000 грн., а невідома особа з м. Кривій Ріг 4 грудня 2019 року о 16 год. 50 хв. переоформила його телефон, після чого вже отримано ряд вхідних повідомлень від компаній онлайн кредитування. Представника відповідача ТОВ «Фінфорс» у поясненнях просить відмовити в позові, звертаючи увагу на анкету позичальника, яка містить фото з документами, що посвідчує особу, яке було зроблено самим позичальником при проходженні фото верифікації. Представником третьої особи ТОВ «СС ЛОУН» подано відзив, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування посилається на те, що позивач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: ccloan.ua, обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові розміром 4000 грн., пройшовши кілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством, уклав у електронній формі кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Представником [PERSON] подано відповідь на відзив, де зазначає, що у заперечення посилання відповідача ТОВ «Фінфорс» та третьої особи «СС Лоун» про те, що кредитний договір укладався ніби-то [PERSON] добровільно і за його внутрішньою волею не відповідає дійсності. Наявність фото із копією паспорта у відповідача, що було долучено до матеріалів справи, [PERSON] пояснює тим, що 13.02.2018 ним укладався договір позики із СС Лоун в сумі 3000 грн., який був вчасно сплачений і закритий, що підтверджується даними кредитної історії. Для його укладення 13.02.2018 він надавав фото із копією свого паспорта, яке у подальшому незаконно було повторно використано без його згоди на це. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 13.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 23.05.2022 провадження у справі зупинено до вирішення по суті кримінальних проваджень та набрання законної сили судовим рішенням. Постановою апеляційного суду від 11.08.2022 ухвалу про зупинення скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою в іншому складі суду від 17.03.2023 задоволено клопотання адвоката Лопухович А.О. про об`єднання в одне провадження справи №559/493/23 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "СС Лоун" та цієї справи. 03.04.2023 ухвалою суду в об`єднаній справі здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 26.04.2023 представником ТОВ «ФІНФОРС» було подано клопотання про витребування доказів. 10.07.2023 клопотання про витребування доказів задоволено ухвалою суду. Представником ТОВ «ФІНФОРС» та представником ТОВ «СС ЛОУН» 10.07.2023 подана заява про застосування строків позовної давності при ухвалені рішення до позовних вимог [PERSON] до ТОВ «ФІНФОРС» про визнання кредитного договору не дійсним. 07-24.08.2023 на адресу суду від банківської установи надійшла витребувана інформація. 18.10.2023 підготовче провадження закрито ухвалою суду і справу призначено до розгляду. Учасники повідомлені належним чином, висловили суду свої позиції по справі письмово, в судове засідання не з`явилися, клопотали розглядати справу без їх участі. Підстав для відкладення розгляду справи немає. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно копій сторінок з веб-сайту ccloan.ua було зареєстровано особистий кабінет за номером телефону [NUMBER] , внесено анкетні дані [PERSON] і оформлено заявку на позику в сумі 4000 грн. терміном 20 днів, а для підписання договору потрібно було ввести код підтвердження, що відправлено на номер [NUMBER] (а.с. 30-37 т.1), що підтверджується кредитним договором №724218-А від 04.12.2019 ТОВ «СС ЛОУН» (а.с. 38-41 т.1). Суд звертає увагу, що при внесені даних від імені [PERSON] при реєстрації особистого кабінету не правильно вказано його ж адресу проживання - вулиця « Дубнівська » замість правильної « Дубенська » згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання УДМС України в Рівненській області та копії паспорту (а.с. 94 т.1) і ця ж помилка з адресою відображена в кредитному договорі №724218-А від 04.12.2019. Кредитні кошти отримано за допомогою сервісу LiqPay АТ КБ «ПриватБанк» згідно договору № 3537 від 08.08.2019 (а.с. 42-43, 34-52, 53 т.1). Згідно довідок ТОВ «СС ЛОУН» від 10.12.2021 з рахунку товариства відкрито в ПриватБанку через систему LiqPay були проведені: 1)транзакція типу «верифікація» 04.12.2019 о 19:38:52 год., опис verify card, карта: [NUMBER] ; 2) а також переказ коштів згідно договору № 3537 від 08.08.2019, дата проведення операції: 04.12.2019 о 19:38:52 год., номер картки одержувача коштів: [NUMBER] , одержувач [PERSON] , сума операції (гривень): 4000 грн. (а.с. 238-239 т.1). За заявами [PERSON] зареєстровано кримінальні провадження №12019180040001113 від 23.12.2019 та №12021186040000085 від 12.03.2021 за фактом шахрайських дій щодо оформлення на нього кредитів на загальну суму 15400 грн. (а.с. 109-110). А 29.01.2020 ТОВ «СС Лоун» відступило на користь ТОВ «Фінфорс» право вимоги за кредитним договором 724218-А від 04.12.2019 на загальну суму 9280,00 грн. на підставі договору факторингу №«40071779-35 (а.с. 54-67 т.1). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 04.03.2021 визнаний таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис приватного нотаріуса від 30.07.2020, яким звернуто стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 9280,00 грн. на користь ТОВ «Фінфорс» (а.с. 111-113, т.1). 26.01.2023 дізнавачем СД Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №12019180040001113 від 23.12.2019 за ознаками ч.1 ст. 190 КК України (а.с. 27-28 т.2). Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду від 03.03.2023 скасовано постанову дізнавача СД Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області про закриття кримінального провадження №12019180040001113 від 23.12.2019 (а.с. 192-193 т.1). Фото з паспортом громадянина України [NUMBER] , тобто документом, який посвідчує особу [PERSON] , зроблене [PERSON] , проте відсутня дата створення цієї світлини. Суду її ТОВ «Фінфорс» надало не разом з позовом про стягнення заборгованості за кредитом 21.12.2021, а 26.04.2023-02.05.2023 разом з інформаційною довідкою СС «ЛОУН» та анкетою позичальника (а.с. 107, 203-207, 235-239 т.1). Згідно інформації про кредитну історію [PERSON] дійсно укладав договір позики з ТОВ «СС ЛОУН» 13.02.2018 в сумі 3000 грн., який закритий 15.03.2018 (а.с. 33-44 т.3). На виконання ухвали суду від 26.04.2023 про витребування доказів, надана наступна інформація. АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] платіжну карту № [NUMBER] не було емітовано. Надати виписку з карткового рахунку про рух коштів з карти № [NUMBER] за період 03.12.2019 по 07.12.2019 немає змоги, оскільки не вказано повний номер карти. Номер телефону [NUMBER] вказаний в анкеті, видалений з бази даних (а.с. 74 т.3). Згідно інформації ПрАТ «ВФ Україна» мобільний номер телефону [NUMBER] , який належить [PERSON] , останній 04.12.2019 о 16:47:04 год. знаходився в зоні дії базової станції по [ADDRESS] , а через дві секунди 04.12.2019 о 16:50:07 год. вже в [ADDRESS] , що фізично неможливо: телефон [PERSON] дійсно було переоформлено невідомою особою. Після чого в наступні чотири години на цей номер телефону, що вже знаходився в зоні дії базової станції приблизно за 755 км. дорогами від місця поживання і перебування [PERSON] , надходили чисельні SMS-повідомлення від компаній, що надають кошти в кредит онлайн: CREDITCASA (о 16:50:14 год., 16:50:14 год., 17:04:32 год.), KF.UA (17:09:09 год., 17:21:19 год., 17:22:05 год.), KACHAYGROS (17:11:41 год., 17:12:13 год., 17:15:41 год., 17:19:18 год.), MILOAN.UA (17:11:50 год.), GROSHIK (17:26:08 год., 17:33:31 год., 17:33:48 год., 17:34:14 год.,), MYWALLET (17:53:57 год.,), CASHBERRY (18:11:43 год., 18:11:48 год.), CREDIT (18:25:46 год.) і найбільше від CCLOAN (16:58:55 год., 18:30:25 год., 19:22:43 год., 19:23:22 год., 19:45:44 год., 19:45:59 год., 19:46:17 год.), а також різних інших телефонів (а.с. 25 т.2). Згідно виписки із АТ КБ «ПриватБанк» по картковим рахункам [PERSON] в період оформлення кредитів 04.12.2019 ніяких грошових коштів на його рахунок не надходило (а.с. 21-24 т.2). IV. Норми права, які застосував суд. За п.3, 6 ч.1 ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав передбачено договори та інші правочини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (ч. 1, 2 та 3 ст. 202 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ч.1 ст. 202 ЦК України, - встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику, договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до цього кредитний договір має бути укладений між сторонами у письмовій формі та відповідно відомості про досягнення згоди між сторонами стосовно всіх істотних умов, які пред`являються законом для даного виду договорів, які визначені ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Закон містить застереження про нікчемність кредитного договору, укладеного без додержання письмової форми. Відповідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Також ч. 1 ст. 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Згідно ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Таким чином кредитний договір має бути укладений виключно в письмовій формі, тобто шляхом заповнення та підписання сторонами бланку одного документа, який містить всі істотні умови, які пред`явлені для такого виду договорів законом, або якщо хоча б одна сторона заявила необхідність погодити сторонами відповідну умову. Кредитний договір також являється укладеним у письмовій формі, якщо укладення такого договору відбувається в електронному вигляді за допомогою засобів електронної комерції, які пропонуються відповідним суб`єктом господарювання в мережі Інтернет, однак згідно закону у будь-якому випадку споживач має отримати свій примірник кредитного договору. Обов`язок доказування виконання такої вимоги закону покладається на кредитодавця. В такому випадку відповідний суб`єкт господарювання, яким в мережі Інтернет запропоновано відповідні засоби електронної комерції для укладення договору, несе ризик уразливості таких засобів та їх протиправного використання зловмисниками, а також несе персональний обов`язок у випадку спору доказати, що споживач був належним чином повідомлений про всі обов`язкові для ознайомлення споживачем умови кредитування, що саме споживач надав персональну згоду на укладення кредитного договору за допомогою засобів електронної комерції, а також особисто погодився їх виконувати, а також довести обставини, що споживач належним чином отримав кредит у відповідному розмірі та на відповідних умовах та кредитні кошти у повному розмірі потрапили у вільне розпорядження позивача за його попередньою згодою та його розпорядженням. Договір укладається шляхом направлення пропозиції укласти такий договір однією стороною та прийняттям пропозиції іншою. Договір вважається укладеним з моменту прийняття пропозиції іншою стороною. У відповідності ч. 1, 3-5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди Таким чином правочин вчиняється особою шляхом вчинення активних дій, зокрема шляхом укладення договору. Правочин породжує між його сторонами, яке зокрема засновується та регулюються договором. Отже для визнання правочину дійсним, відповідно для виникнення зобов`язання за договором необхідно встановити наявність взаємної волі сторін на вчинення саме такого правочину, на їх вступ саме у таке зобов`язання, відповідно на укладення саме такого договору. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 1 ст. 1057 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином при недотриманні умов для дійсності вчиненого правочину, а саме відсутність взаємного волевиявлення передбачених сторін правочину, відсутність їх беззастережної взаємної згоди на виникнення між ними зобов`язання, згоди таких сторін з певними і конкретно визначеними умовами такого зобов`язання, що полягає в укладенні договору в письмовій формі або за допомогою засобів електронної комерції, що підтверджується достатніми, допустимими та належними доказами у справі, відповідний правочин не може визнаватися дійним. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання договору неукладеним не передбачається ст. 11 ЦК України в якості способу захисту права, а позовні вимоги про визнання факту безгрошовості зобов`язання кредиту не створює ніяких правових наслідків для самого кредитного зобов`язання з метою захисту прав позивача, оскільки кредитний договір на відміну від договору позики є консенсуальним, а не реальним, а тому це не є ефективним способу захисту права, слід розглядати саме позовні вимоги про визнання правочину за кредитним договором недійсним. Усталеним в судовій практиці є наступне розуміння щодо визнання правочину недійсним як способу захисту. За змістом ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: 1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; 2) наявність підстав для оспорення правочину; 3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду (Постанова КЦС ВС від 03.04.2019 у справі №362/3878/16-ц, Постанови ВСУ від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16). Дії сторін правочину мають бути добросовісними. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (Постанова КЦС ВС від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, Постанови КГС ВС від 09.04.2018 у справі № 903/394/18, від 17.11.2018 у справі № 911/205/18). За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 267 ЦК України визначено наслідки спливу позовної давності, зокрема позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) тривав в Україні з 11.03.2020 до 01.07.2023. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 1. Заяви ТОВ «ФІНФОРС» та ТОВ «СС ЛОУН» про застосування строків позовної давності при ухвалені рішення до позовних вимог [PERSON] до ТОВ «ФІНФОРС» про визнання кредитного договору недійсним задоволенню не підлягають. Наслідки спливу трирічного строку позовної давності застосовані бути не можуть, оскільки цей строк не сплив: період з 11.03.2020 до 01.07.2023 за п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до строку позовної давності за ст. 257 ЦК України не зараховується. Крім того, [PERSON] заявляє, що не укладав кредитний договір і не отримував відповідних документів, одночасно ТОВ «ФІНФОРС» та ТОВ «СС ЛОУН» доказів на підтвердження факту отримання копії оспорюваного договору 04.12.2019 [PERSON] суду також не надали. Натомість в матеріалах справи є підтвердження першого отримання членом сім`ї [PERSON] тексту договору саме поштовою кореспонденцією від суду 09.03.2022. Тому суд вирішує справу по суті. 2. Основоположними принципами в цивільних правовідносинах є свобода договору і добросовісність поведінки. Неважливо як укладається договір - у звичайній письмовій формі чи електронній, але мають бути між сторонами вільно досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, його предмету. Проте, в цій справі [PERSON] взагалі заперечує факт укладення ним оспорюваного кредитного договору 04.12.2019, а стверджує, що все відбулось поза його волею і зроблено через доступ до телефону невідомою особою, копію ж паспорта взяли без його відома з попереднього кредиту, що вже був закритий. Суд уважно дослідив усі надані докази і робить висновок, що саме [PERSON] довів свою позицію. 3. Так, [PERSON] цілеспрямовано, починаючи з 23.12.2019 заперечує факт отримання кредитних коштів від будь-якої установи 04.12.2019. Про добросовісність його поведінки свідчить факт неодноразового звернення до правоохоронних органів щодо шахрайства задовго до подачі проти нього позову до суду. [PERSON] намагався довести, що не оформлював за допомогою телефону отримання кредитів і навіть оскаржував до слідчого судді передчасну постанову про закриття кримінального провадження. Зрештою, є три прямих докази, що підтверджують правильність саме його версії: 1) інформація ПрАТ «ВФ Україна» про перебування телефону, за номером якого було нібито авторизовано особу [PERSON] та створено особистий кабінет, 04.12.2019 о 16:47:04 год. в зоні дії базової станції по [ADDRESS] , а через дві секунди 04.12.2019 о 16:50:07 год. вже в Дніпропетровській області у м. Кривий Ріг по вул. Філатова, 10, що фізично неможливо. І саме в цей час перебування номеру телефону в [ADDRESS] було оформлено оспорюваний кредитний договір; 2) інформація АТ КБ «ПриватБанк», що платіжну карту, на яку перевели від ТОВ «СС ЛОУН» кошти в розмірі 4000 грн., - [PERSON] взагалі не видавали; 3) інформація за виписками із АТ КБ «ПриватБанк» по картковим рахункам [PERSON] , що в день оформлення оспорюваного кредиту 04.12.2019 ніяких грошових коштів на його рахунок не надходило. Крім того, є ще три непрямих докази, що [PERSON] був не вільною стороною кредитного договору, а жертвою шахрайства: 1)після переоформлення телефону невідомою особою, на цей номер почали надходити впродовж дуже короткого проміжку часу чисельні повідомлення саме від установ, що надають онлайн кредити; цей переоформлений номер телефону вже видалений з бази даних АТ КБ «ПриватБанк»; 2)у ТОВ СС «ЛОУН» було фото з паспортом громадянина [PERSON] , зроблене самим [PERSON] , оскільки він дійсно укладав договір позики з ТОВ «СС ЛОУН», однак роком раніше - 13.02.2018 і на суму 3000 грн., який сплатив, що підтверджується інформацією про кредитну історію; 3)під час оформлення оспорюваного [PERSON] кредитного договору 04.12.2019 в особистий кабінет внесли адресу проживання [PERSON] , з помилкою - вжито слово «Дубнівська» замість «Дубенська». [PERSON] , який є уродженцем Дубенського району, мешканцем Дубенського району і проживає на [ADDRESS] не міг допустити такої характерної саме для немісцевих жителів помилки. Все вищезазначене дозволяє зробити висновок, що договір 04.12.2019 було оформлено немісцевою для Дубенського району невідомою особою, яка в цей час перебувала в зоні дії базової телефонної станції [ADDRESS] , а також мала доступ саме до бази даних ТОВ «СС ЛОУН». 4. Отже, суду доведено, що у [PERSON] було відсутнє волевиявлення на отримання кредитних коштів 04.12.2019 від ТОВ «СС Лоун» і він оспорюваного кредитного договору не укладав, не підписував, кредитні гроші не отримував і не користувався ними. Відповідно позовні вимоги про стягнення заборгованості за цим кредитним договором з [PERSON] задоволенню не підлягають. 5. За змістом ст. 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: 1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; 2) наявність підстав для оспорення правочину; 3) встановлення, чи порушується право. Всі ці умови дотримані: 1) [PERSON] , який вказаний як сторона правочину, пред`явив позов до правонаступника ТОВ «Фінфорс» і залучив третьою особою первісну сторону правочину ТОВ «СС Лоун»; 2) підстава для оспорення наявна - відсутня свобода договору; 3) право [PERSON] порушується - з нього намагаються стягнути борг за коштами, яких він не отримував і якими не користувався, навіть після надходження інформації від банку, що номер рахунку, на який перевели кошти 04.12.2019 в розмір 4000 грн., за [PERSON] не значиться. Отже, суд визнає недійсним оспорюваний договір. Враховуючи все вищезазначене, суд робить висновок, що в позові про стягнення заборгованості з [PERSON] необхідно відмовити та визнати кредитний договір недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved