Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

05.10.2023 р. до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшов позов Черкаського обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 20.01.2023 [PERSON] звернулась до Золотоніської філії Черкаського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, подала заяви про надання статусу безробітного і призначення допомоги по безробіттю. Наказом Золотоніської філії №НТ230120 від 20.01.2023 [PERSON] надано статус безробітної та наказом №НТ230123 від 23.01.2023 призначено виплату допомоги по безробіттю з 21.01.2023 р. Кар`єрний радник Золотоніської філії 20.01.2023 р. спільно з [PERSON] склали та підписали індивідуальний план працевлаштування безробітного №23552312000006, відповідно до п.4.2.7 якого [PERSON] зобов`язалася протягом трьох робочих днів інформувати центр зайнятості про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повертати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг. 20.01.2023 [PERSON] підписала Додаток №2 до плану, в якому вона ознайомилась з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних. За результатами верифікації виявлено факт навчання [PERSON] на денній формі в Державному навчальному закладі «Золотоніський професійний ліцей». Під час реєстрації як безробітної [PERSON] не повідомила про факт її навчання ні в усній формі, ні в письмовій формі. В заяві про надання статусу безробітного остання особисто зазначила, що не навчається на денній (очній) формі навчання. Під час відвідувань Золотоніської філії та співбесід з кар`єрними радниками особа не повідомляла про факт навчання на денній формі. 26.05.2023 було складено акт №26052023/2 перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та встановлено, що [PERSON] не мала права набуття статусу безробітного і отримувати допомогу по безробіттю, так як приховала факт навчання на денній формі. В зв`язку з цим особа незаконно отримала допомогу по безробіттю за період з 21.01.2023 по 20.04.2023 року, що підлягає поверненню. Золотоніською філією Черкаського обласного центру зайнятості видано наказ № 56 від 26.05.2023 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю [PERSON] ». Сума коштів, яка підлягає до повернення становить 16236,90 грн. [PERSON] ознайомлена з актом перевірки достовірності даних безробітних № 26052023/2 від 26.05.2023. та наказом про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю № 56 від 26.05.2023. Станом на 11.09.2023 [PERSON] здійснила повернення коштів 29.05.2023 в сумі 1000,00 грн. Відповідачка свій обов`язок щодо достовірності подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення і надання соціальних послуг, не виконала, отже її дії з отримання допомоги по безробіттю за період з 21.01.2023 по 20.04.2023, є недобросовісними, що відповідно до статті 1215 ЦК України є підставою для повернення цих коштів. Станом на дату подання позову відповідачкою суми виплаченого забезпечення до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття не перераховані в повному обсязі, в зв`язку з чим виникла потреба звернутися до суду з даним позовом. Позивач просив суд стягнути з відповідачки кошти, виплачені їй як допомога по безробіттю в сумі 15236,90 грн., а також судові витрати в сумі 2684,00 грн. Ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, але скерував заяву про розгляд справи без його участі, в якій також підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій вказала про повне визнання заявлених позовних вимог. Дослідивши надані позивачем письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.01.2023 р. [PERSON] звернулась до Золотоніської філії Черкаського обласного центру зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітного та з заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю. 20.01.2023 р. Золотоніською філією Черкаського обласного центру зайнятості було створено персональну картку № [NUMBER] на [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . 20.01.2023 р. було складено та підписано кар`єрним радником Золотоніської філії Черкаського обласного центру зайнятості та безробітною [PERSON] індивідуальний план працевлаштування безробітного. Безробітна [PERSON] 20.01.2023 р. була під підпис ознайомлена про права та обов`язки зареєстрованих безробітних. З додатку №1 до персональної картки вбачається, що [PERSON] відвідувала філію центру зайнятості 20.01.2023, 23.01.2023, 20.02.2023, 20.03.2023, 12.04.2023, 13.04.2023, 24.04.2023, 26.05.2023. Центром зайнятості щодо зареєстрованого безробітного [PERSON] були прийняті рішення, відображені в Додатку №2 до персональної картки, а саме: надати статус безробітного з 20.01.2023, призначити допомогу по безробіттю з 21.01.2023 по 19.07.2023, розпочати виплату по безробіттю з 21.01.2023 р., припинено допомогу по безробіттю з 21.04.2023 р., припинено реєстрацію (встановлено факт надання особою недостовірних даних) з 26.05.2023 р., повернути суми виплаченого забезпечення з 21.01.2023 р. по 20.04.2023 р. З копії Додатку №2 до персональної картки вбачається, що [PERSON] була обізнана 26.05.2023 р. про рішення, прийнятті центром зайнятості щодо припинення реєстрації її як безробітної (оскільки встановлено факт надання нею недостовірних даних) та про повернення нею суми виплаченого забезпечення з 21.01.2023 р. по 20.04.2023 р., що стверджено її особистим підписом в Додатку №2 до персональної картки. Актом №26052023/2 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 26.05.2023 встановлено, що [PERSON] отримала статус безробітної та перебуває на обліку обманним шляхом, оскільки було виявлено факт її навчання на денній формі в Державному навчальному закладі «Золотоніський професійний ліцей», про який особа не повідомила під час реєстрації як безробітної. Золотоніською філією Черкаського обласного центру зайнятості було видано наказ №56 від 26.05.2023 р. про повернення [PERSON] коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 16236,90 за період з 21.01.2023 р. по 20.04.2023. Копія наказу міститься в матеріалах справи. Із копії заяви [PERSON] від 26.05.2023 р. вбачається, що остання визнає факт приховування нею навчання в ліцеї. Також вона зобов`язалася повернути в повному обсязі кошти в сумі 16236,90 грн. протягом 6 місяців до 20 числа кожного місяця та до 31.05.2023 р. повернути 1000,00 грн. Копією довідки №144 від 29.05.2023 р., виданої ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей» стверджено, що [PERSON] навчається в ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей» на базі 9 класів з 01.09.2020 р. по 31.12.2023 р. на 3 курсі денної форми навчання. Згідно бухгалтерської довідки Черкаського обласного центру зайнятості від 19.09.2023 р. №08-16/2436 сума коштів, яка підлягає поверненню [PERSON] (які виплачені за період з 21.01.2023 р. по 20.04.2023 р.) становить 15236,90 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування). У п.2 ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати, відповідно до Закону, кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим, як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, як встановлено судом на момент звернення відповідачки до Золотоніської філії Черкаського обласного центру зайнятості вона навчалася на денній формі в ДНЗ «Золотоніський професійний ліцей», але про дану обставину вона не повідомила центр зайнятості. Дані обставини не були спростовані відповідачкою, а навпаки ствердженні нею в заяві про визнання позовних вимог. Тож, з огляду на викладене, у відповідачки були відсутні підстави для отримання допомоги по безробіттю за період з 21.01.2023 по 21.04.2023 р. Дані кошти були виплачені позивачем через недобросовісні дії з боку набувача - [PERSON] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню. Під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2684,00 грн. Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved