Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

05 грудня 2023 року представник [PERSON] - адвокат Константинов О.Г. звернувся до суду з заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме заборонити [PERSON] перебувати в місці фактичного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що сторони в рівних частках є співвласниками квартири [ADDRESS] . Перебуваючи у шлюбі з листопада 2008 року по червень 2023 року у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано, однак вони продовжують проживати разом у вказаній вище квартирі. Починаючи з квітня 2023 року [PERSON] почав вчиняти домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню до заявника, за що він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності Дарницьким районним судом міста Києва. Під час розгляду цих справ заінтересована особа неодноразово визнавав свою вину. Як вказує заявник, заінтересована особа нехтує будь-яким нормальним ставленням до неї, що у подальшому може призвести до ще більшого погіршення психологічного здоров`я заявника, а також не бажає змінювати свої звички та ставлення до заявника з метою нормалізації ситуації, що склалася. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження та призначено розгляд справи. У судовому засіданні [PERSON] заперечив проти поданої заяви, та зазначав, що сторони дійсно часто сваряться з майнових та інших побутових питань, пов`язаних із їх попереднім перебуванням у шлюбі, однак він не застосовував до заявниці насильства, натомість заявниця всіляко його провокує та маніпулює ним, що призводить до сварок, а також з будь-якого приводу викликає поліцію. Заслухавши учасників справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд встановив таке. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року. Від шлюбу у сторін є двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної часткової власності. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 08 травня 2023 року у справі № 753/7083/23 встановлено, що 30 квітня 2023 року о 22 год. 30 хв. [PERSON] вчинив конфлікт з дружиною [PERSON] під час якого погрожував побиттям, забирав речі та документи, чим скоїв психологічне насильство в сім`ї, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2023 року у справі № 753/13373/23 встановлено, що 16 липня 2023 року о 23 год. 20 хв. [PERSON] вчинив відносно колишньої дружини [PERSON] домашнє насильство психологічного характеру, зокрема, лаявся у бік потерпілої нецензурною лайкою, чим завдав їй психологічні страждання, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю [PERSON] , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Цією постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2023 року у справі № 753/13177/23 встановлено, що 23 липня 2023 року о 23 год. 45 хв. [PERSON] вчинив сімейну сварку зі своєю колишньою дружиною [PERSON] , під час якої виражався в бік останньої нецензурною лайкою, погрожував, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Цією постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року у справі № 753/19622/23 встановлено, що 24 жовтня 2023 року о 22-50 год. [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї колишньої дружини [PERSON] у присутності дітей, вході якого ображав її нецензурними словами, штовхав, кидався у бійку, хапав з рук спільну дитину, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Цією постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року у справі № 753/1923/23 встановлено, що 24 жовтня 2023 року близько 22:50 год. [PERSON] в присутності дітей вчинив сімейну сварку з колишньою дружиною [PERSON] , в ході якої виражався нецензурною лайкою, штовхав, кидався у бійку, забирав з її рук спільну дитину, тобто вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Цією постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошено у пунктах 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 531/352/22 зазначив, що відповідно до преамбули Закону про запобігання домашньому насильству його мета саме у запобіганні та протидії домашньому насильству. При цьому важливою є і встановлена послідовність двох зазначених завдань. Обмежувальний припис визначений у цьому законі як один з інструментів досягнення відповідних завдань. Його реалізація передбачена як в межах ЦПК України (частина восьма статті 26 цього Закону), так і в межах КПК України (частина десята статті 26 цього Закону). Метою реалізації обмежувального припису в межах ЦПК України є саме реалізація тимчасової перестороги, тимчасового заходу захисту на підставі оцінки ризиків здійснення домашнього насильства або його повторення. Це відповідає висновку, зробленому Верховним Судом у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19. У випадку застосування обмежувального припису в межах цивільного процесу суд, виходячи з принципу розумності, має оцінити лише підстави для висновку про наявність домашнього насильства, ризику його продовження чи повторного вчинення. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраниму справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наданих суду пояснень учасників справи та письмових матеріалів, вбачається, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство психологічного характеру щодо колишньої дружини [PERSON] , тобто завдає шкоди її психологічному здоров`ю. Звернення заявника до правоохоронних органів та притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав [PERSON] . За результатами розгляду справи суд дійшов до переконання, що [PERSON] , як особа, що постраждала від домашнього насильства, потребує невідкладного захисту, та з огляду на неодноразовість дій [PERSON] , наявні обґрунтовані ризики подальшого вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявниці. За обставинами цієї справи суд вважає видачу обмежувального припису належним і достатнім інструментом забезпечення ефективності захисту прав постраждалої особи, який повинен забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства. При цьому суд вважає достатнім вжити заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] строком на два місяці шляхом заборонити йому перебувати в місці фактичного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Отже, заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial