Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Позивач, 22 вересня 2023 року звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрований в реєстрі за №254334, про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 10181 грн. 60 коп. на підставі кредитного договору укладеного з ТОВ «Мілоан» таким, що не підлягає виконанню. Вимоги обґрунтувала тим, що на підприєство де вона працює надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. про звернення стягнення на її заробітну плату, після чого вона дізналася, про наявність виконавчого провадження, в якому вона є боржником та яке відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №254334 від 30 червня 2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором в сумі 10181 грн. 60 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинено без будь-яких на те законних підстав, нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису, оскільки жодного кредитного договору, договору про відступлення прави вимоги між нею та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не укладалося, вимоги про повернення кредиту (сплати боргу) вона не отримувала, також їй не надсилався і виконавчий напис нотаріуса. Невідомо на підставі яких документів вчинявся виконавчий напис, та чи правильно було проведено нарахування заборгованості, зокрема за відсотками. Отже, заборгованість є спірною. Викладені обставини стали підставою для подання даного позову до суду. Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали відповідну заяву. Представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит капітал» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав, будь-які клопотання чи докази від нього не надходили. Треті особи у судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, пояснень по суті спору не надали. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 30 червня 2021 року вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №254334, про стягнення з [PERSON] , заборгованості за кредитни договором укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,боргу в сумі 10181 грн. 60 коп.. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29 вересня 2019 року по 25 червня 2021 року. сума заборгованості складається з: 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3251 грн. 60 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 2000 грн. заборгованість за нарахованою пенею. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувана. Загальна сума, що підлягає стягненню - 10181 грн. 60 коп. Виконавчий напис винесено нотаріусом на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. 25 липня 2022 року відкрито виконавче провадження №69489028 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. 16 серпня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Нотаріусом на запит суду документів на підставі, яких ним вчинено оспорюваний виконавчий напис, не надано. Відповідно до листа Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 17 жовтня 2023 року надісланого на запит суду, нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. припинено з 31 грудня 2021 року. Документи нотаріального діловодства та архів, нотаріусом на відповідне зберігання до Київського державного нотаріального архіву не передано. Місцезнаходження документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Остапенка Є.М. не встановлено. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженимнаказом Міністерстваюстиції Українивід 22 лютого 2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999р. № 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 2 лютого 2012 року № 296/5 слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку. За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Відповідно до приписів ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Позивач не визнає заборгованість, вважає її спірною, вказує, що нотаріусом не перевірено безспірність вимог кредитора, вказує, що кредитні договори не укладала, вимоги про необхідність повернення кредитних коштів не отримувала. Відповідачем доводи позивача не спростовані. Документи на підставі, яких нотаріусом було вчинено оспорюваний виконавчий напис, на запит суду не надані. Докази про те, що позивач має боргові зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», та що їй направлялися повідомлення про наявність заборгованості і необхідність її сплати, відсутні. Також не надано доказів, що при вчиненні напису, відповідачем було надано нотаріусу підтвердження про отримання позивачем претензії. Також відсутній розрахунок заборгованості, що не дає можливості перевірити правильність нарахування боргу. Наведені обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, позивач заперечує наявність заборгованості, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. До того ж як встановлено судом, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 30 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року (постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано), в якій вказано, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Доказів того, що виконавчий напис було вчинено на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору суду також не надано. Позивач взагалі заперечує укладення кредитного договор як такого. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборговності, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відтак, позов підлягає задоволенню. Ухвалою суду про забезпечення позову від 28 вересня 2023 року (провадження №2-з/389/40/23) вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір у розмірі 1610 грн. 40 коп. (за подання позовної заяви - 1073 грн. 60 коп. та заяви про забезпечення позову - 536 грн. 80 коп.). На підставі викладеного та

Outcome: approved