Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, в якому просить визнати [PERSON] , батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно до свідоцтва про народження батьком дитини вказано [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. На час реєстрації народження дитини у нього був втрачений громадянський паспорт і тому від нього не приймалась заява про визнання батьківства до РАЦС. В подальшому після реєстрації народження працівниками РАЦСу було зазначено, то він може оспорити батьківство в судовому порядку. З урахуванням викладеного, позивач звернулася з наведеним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактично шлюбних стосунках з 2014 року, що не заперечується самими учасниками справи, та про що зазначено в акті про фактичне проживання особи однією сім`єю. (а.с. 16) [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , про що зазначено у його свідоцтві про народження, складеного 06.06.2017 р. Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3757. (а.с. 7) Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження номер витягу № 00041091537 від 23.08.2023р. вбачається, що відомості про батька дитини внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. (а.с. 8-9) 19.04.2022р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. (а.с. 17) Як зазначає позивач у своєму позові, що він визнає себе батьком [PERSON] , проте на час реєстрації народження дитини у нього був втрачений громадянський паспорт і тому від нього не приймалась заява про визнання батьківства. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 121 Сімейного кодексу України встановлює загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини; права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Крім того, статтею 134 Сімейного Кодексу України, встановлений порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, у якому закріплено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження, на підставі рішення суду. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України, встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позов [PERSON] задовольнити, оскільки він визнаний відповідачем в повному обсязі, у зв`язку з чим ця обставина відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує чиї небудь права, свободи чи інтереси.

Outcome: approved