Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

14 листопада 2023 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла зазначена заява. В обґрунтування уточненої заяви заявник зазначає, що з 2018 року заявник проживала спільно без реєстрації шлюбу та вела господарство із [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , загинув при виконанні військового завдання щодо захисту України від російської агресії 29 червня 2023 року. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із тим, що з батьком дитини вона не перебувала в шлюбі, відомості про батька у Свідоцтві про народження та актових записах про народження дитини були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері). Зареєструвати шлюб вони збиралися, але у зв`язку із тим, що [PERSON] перебував на військовій службі, не встигли. За життя [PERSON] визнавав себе батьком, збирався визнати своє батьківство відносно дитини, але у зв`язку із тим, що загинув, не встиг цього зробити. Підтвердити наведені обставини можуть заінтересовані особи - батьки [PERSON] . Просить встановити факт батьківства [PERSON] стосовно дитини [PERSON] . Ухвалою від 29.11.2023 було відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Заявник подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги уточненої заяви підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги уточненої заяви визнає. Не заперечує, що її син [PERSON] є батьком [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги уточненої заяви визнає. Не заперечує, що його син [PERSON] є батьком [PERSON] . Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). З довідки, виданої Виконавчим комітетом Олександрійської міської ради від 07.07.2023 № 244, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , і має на утриманні неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). З довідки, виданої Виконавчим комітетом Олександрійської міської ради від 11.07.2023 № 253, вбачається, що [PERSON] проживала разом зі [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.12). З копії довідки про причину смерті (до форми № 106/о № 4814 (видається для поховання) від 01.07.2023, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в наслідок множинних вогнепальних кульових поранень шиї, грудної клітини, нижніх кінцівок, внаслідок військових дій (а.с.13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 00040525873 від 14.07.2023, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.15). Також судом оглянуто фотокартки, долучені заявником до заяви про встановлення факту батьківства. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Дослідженими судом матеріалами справи, а також враховуючи визнання заінтересованими особами того факту, що їх син [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] , суд вважає доведеним факт батьківства, який просить встановити заявник, а тому заявлені вимоги є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved