Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення строку навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, в період якого народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 08.07.2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживала з матір`ю, а відповідач на підставі судового рішення від 16.04.2007 року сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від свого заробітку, починаючи з 29.01.2007 року. На теперішній час син [PERSON] є повнолітнім, навчається на 3 курсі фахового коледжу УКД на денній формі навчання за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», термін закінчення навчання 30.06.2025 року. Позивач вказує також на те, що на цей час вона не має сталого місця роботи та заробітку, їздить на сезонні роботи за межі України, проте її доходів не вистачає щоб повністю забезпечити навчання, проживання, одягом та іншим необхідним сина. Вважає, що буде справедливо, якщо батько також розділить з матір`ю обов`язок по забезпеченню повнолітнього сина, адже наразі відповідач в добровільному порядку не бажає брати участь у фінансових витратах на сина. У зв`язку з потребою позивача у значних фінансових витратах, необхідних для забезпечення здобуття вищої освіти та обов`язком батька сплачувати аліменти, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 27.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено у такій строк та черговість подання заяв по суті справи. Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзиву на позовну заяву не подав. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином сторін [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.11.2005 року. Також встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 06.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.08.2008 року. Відповідно до виконавчого листа (справа № 2-206/2007), виданого Городенкіським районним судом Івано-Франківської області 23.04.2007 року, з [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що відповідно до довідки № 2592 від 22.09.2023 року [PERSON] навчається на 3 курсі Фахового коледжу Університету Короля Данила на денній формі навчання за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення». Термін закінчення навчального закладу 30.06.2025 рік. При цьому встановлено, що [PERSON] навчається на платній основі у вищезазначеному навчальному закладі, що стверджується договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахового молодшого бакалавра від 30.07.2021 року. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб № 78 від 27.09.2023 року встановлено, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проживають четверо осіб, зокрема, позивач та її син. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч. 2 ст. 200 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, для покладення обов`язку на батьків утримувати повнолітню дитину до досягнення нею двадцяти трьох років у зв`язку з продовженням нею навчання, необхідною є умова, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. За відсутності цієї умови такий обов`язок на батьків покладений бути не може. Крім того, необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У своїй постанові від 29.01.2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно В той же час, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не доведено наявності підстав для стягнення аліментів в заявленому розмірі. З урахуванням того, що утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є обов`язком обох батьків, відповідач в свою чергу добровільно не надає матеріальну допомогу сину [PERSON] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває виключно на повному утриманні своєї матері, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 21.11.2023 року, до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. Саме такий розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved