Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» про зміну формулювання причин звільнення та зобов`язання вчинити дії. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно наказу № 88-к від 05.07.2010 його було прийнято на роботу до Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» на посаду менеджера із збуту відділу збуту металевих меблів і сейфів. Згідно наказу №23-к від 14.02.2011 позивача було призначено виконуючим обов`язки директора виставкового салону-магазину відділу збуту металевих меблів і сейфів. В подальшому, відповідно до наказу №168-к від 12.11.2012 позивача було призначено керівником регіональних представництв відділу збуту металевих меблів і сейфів. Відповідно до наказу №26-к від 10 травня 2022 року, позивача було звільнено на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довіри. Із вказаним наказом, позивач категорично не згодний, про що було зазначено у самому наказі та стало підставою для звернення із даним позовом. Просить визнати незаконним та скасувати наказ Голови Правління «УХЛ-МАШ» №26-к від 10.05.2022 про звільнення [PERSON] на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з втратою довіри. Змінити формулювання причини звільнення [PERSON] з Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» з «звільнений згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довіри» на «звільнений згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю» та зобов`язати Приватне акціонерне товариство «УХЛ-МАШ» внести зміни до трудової книжки [PERSON] , а саме у розділ «Відомості про роботу» запис № 7 від 10.05.2022 «звільнений згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довіри» зазначивши про його недійсність та внести новий запис наступного змісту: «звільнений згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю». Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.06.2022, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 16.09.2022 було постановлено ухвалу про розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у зв`язку з тим, що повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу, а саме копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками до суду не повернулись. 17.10.2022 до суду від представника ПрАТ «УХЛ-МАШ» - адвоката Андрієнка С.В, надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначається, що позовні вимоги не визнають, вважають їх безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. Так, [PERSON] , з урахуванням його посадового становища та покладеного на нього посадових обов`язків та відповідальності, відноситься до категорії службових осіб. У випадку зі звільненням [PERSON] , за наказом керівника ПрАТ «УХЛ-МАШ», було поведене службове розслідування, яким встановлені обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення певними особами. В ході службового розслідування було встановлено та отримано документальні підтвердження, що [PERSON] не тільки неналежним чином виконував обов`язки передбачені Посадовою інструкцією керівника регіональних представництв, а й використовуючи своє службове становище, утворив злочинну групу та здійснював керівництво та контроль її діяльності з метою розкрадання грошових коштів, що належать ПрАТ «УХЛ-МАШ». Зазначають, що виявлена недостача є наслідком спільних дій [PERSON] з іншими особами, які полягали в прихованих від керівництва вчинків, змістом яких є продаж за готівку підзвітної їм продукції підприємства з подальшим привласненням отриманих грошових коштів. Вказують, що на підставі розслідування комісія вбачала в діяннях [PERSON] ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Саме такий висновок комісії був покладений в основу визначення керівником ПрАТ «УХЛ-МАШ» належної норми закону, що є підставою звільнення [PERSON] , а саме за п. 2 ч.1 ст. 41 КЗпП України. На підставі наведеного просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 14.12.2022 від позивача [PERSON] , до суду надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких останній зазначає про відсутність вини, умислу та не причетності його до ситуації яка склалась на ПрАТ «УХЛ - МАШ». Вказує, що до його посадових обов`язків не входив фактичний контроль залишків на складах регіональних представництв та внесення звітної інформації до системи ІС-Про, яка використовувалась на підприємстві. Зазначає, що дійсно, за вказівкою керівництва, час від часу, здійснювались планові поїздки на представництво УХЛ- Харків для проведення інвентаризації. Проходили вони у складі заступника начальника відділу збуту [PERSON] , керівника відповідного регіонального представництва та особисто його. Після перерахунку складського та офісного залишку підписувався інвентаризаційний акт трьома сторонами, та копію акту передавали керівнику представництва у м. Харкові [PERSON] , для подальшого аналізу розбіжностей по залишкам. Позивач вказує, що розбіжності були завжди, на всіх складах заводу та в усіх представництвах незалежно від регіону. Вся інформація отримувалась та аналізувалась за даними керівників регіональних підприємств, фактично інвентаризація проводилась, продукція перераховувалась, всі акти підписувались та привозились до Головного офісу. Зазначає, що дійсно, в ході проведення позапланової інвентаризації, було виявлено велику нестачу готової продукції. Такої кількості немає на складі, це було очевидним позивачу та заступнику начальника відділу збуту [PERSON] і вони припустили, що це помилка програми ІС-Про. Перевірка прибуткових ордерів показувала правильність переміщень продукції з ММ-ГП на Центр склад УХЛ-Харків. Позивач зазначає, що в його функціональні обов`язки не входить інвентаризація. Позивач категорично не погоджується з підставою свого звільнення, оскільки ним не було допущено неналежного виконання обов`язків, а свою роботу він виконував сумлінно. На підставі вищевикладеного, просить позов задовольнити. 16.01.2023 до суду від представника ПрАТ «УХЛ-МАШ» - адвоката Андрієнко С.В, надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначено, що з 12.11.2012 [PERSON] , було призначено на посаду керівника регіональних підприємств ВСММіС. Посадові обов`язки керівника регіональних підприємств викладені в Посадовій інструкції, яка затверджена Головою правління ПрАТ «УХЛ-МАШ» та доводиться до особи, яка працює на цій посаді під підпис. Останній раз така інструкція була затверджена та введена в дію 31.05.2016 і надана на ознайомлена [PERSON] , який після ознайомлення з нею поставив під нею свій особистий підпис. Згідно структури, штатного розпису та посадової інструкції, керівник регіональних підприємств підпорядковується комерційному директору або заступнику. У [PERSON] в підпорядкуванні перебувала керівник регіонального представництва в м. Харкові, [PERSON] , яка була матеріально відповідальною особою, та з нею 02.04.2012 був кладений Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Посада на якій працював [PERSON] не передбачала укладання з ним договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, однак до його повноважень входило контролювати роботу таких, безпосередньо підпорядкованих йому осіб. Зазначають, що для здійснення контролю за роботою регіональних підприємств, керівництвом ПрАТ «УХЛ-МАШ» періодично направлялись відповідальні особи у відрядження, в тому числі для проведення інвентаризації складу. В роботі таких інвентаризаційних комісій, був залучений [PERSON] . Як вбачається з наявних актів ТМЦ по складському запасу УХЛ-Харків за період 2018-2021 років, що складені, зокрема за підписом [PERSON] , наявні в них відомості не співпадають з даними, які містяться в ІС-Про Центр «УХЛ-МАШ», та не відповідають фактичним даними, отриманих під час здійснення контрольних заходів в листопаді-грудні 2021 року. А інвентаризаційні описи взагалі не складалися. Тобто інвентаризації, зокрема [PERSON] не були проведені належним чином. Дані факти свідчать про факт умисного створення умов для розкрадання майна. 02.12.2021 від виконавчого директора Парамзіна О.Ю. надійшла доповідна записка, в якій повідомляється про виявлення на складі представництв у м. Харків недостачі на суму понад 2000000,00грн. На підставі доповідної записки було призначене службове розслідування. В процесі службового розслідування [PERSON] , головою комісії, було запропоновано надати пояснення. В подальшому, після надання пояснень, [PERSON] у зв`язку з відстороненням від роботи, на роботу не виходив, аж до моменту прийняття керівництва рішення про його звільнення з роботи. Вирішуючи питання про підставу звільнення [PERSON] та інших осіб, причетних до розкрадання товарно-матеріальних цінностей ПрАТ «УХЛ-МАШ», а саме у зв`язку з втратою довіри, керівництво підприємства виходило з того, що позивач, навіть за умови не укладання з ним договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, належить віднести до категорії осіб, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності. Сторона відповідача вважає, що рішення про звільнення [PERSON] є обґрунтованим та просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2023, по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу, на розгляд якої були поставлені питання: Чи виконано підпис [PERSON] на документі під назвою «Должностная инструкция руководителя региональнЫх представительств від 31.05.2016» власноручно чи іншою особою? Та чи виконаний графічний текст в документі під назвою «Должностная инструкция руководителя региональнЫх представительств від 31.05.2016» зміст якого складається зі слів «[PERSON]», [PERSON] , власноручно чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, 22.09.2023 до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи, оскільки до експертної установи не надано оригіналу документу - «Должностная инструкция руководителя региональнЫх представительств від 31.05.2016». Позивач [PERSON] в судове засідання, призначене на 12.12.2023 не з`явився. До суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Сербулова О.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. Позов підтримують та просять задовольнити в повному обсязі. До зазначеного клопотання долучена заява з процесуальних питань, з якої вбачається, що сторона позивач просить суд визнати встановленою обставину, а саме те що підпис на докуснті під назвою «Должностная инструкция руководителя региональнЫх представительств від 31.05.2016» не виконаний [PERSON] . Представник відповідача ПрАТ «УХЛ - МАШ» - адвокат Андрієнко С.В. в судове засідання призначене на 12.12.2023 не з`явився. Подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Позов не визнає, просить відмовити в задоволенні в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із трудової книжки [NUMBER] , [PERSON] , з 01.07.2010 по 10.05.2022 працював в Приватному акціонерному товаристві «УХЛ-МАШ». Відповідно до Наказу № 88-к від 05.07.2010, [PERSON] , з 01.07.2010 було прийнято на роботу до Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» на посаду менеджера по продажам Відділу збуту металевих меблів і сейфів (надалі ВЗММіС), з оплатою праці, згідно штатному розпису. Наказом №23-к від 14.02.2011, [PERSON] було призначено виконуючим обов`язки директора виставкового салону-магазину ВЗММіС. Згідно із Наказу №168-к від 12.11.2012, [PERSON] було призначено керівником регіональних представництв ВЗММіС. У відповідності до Посадової інструкції керівника регіональних представництв, затвердженої Головою правління ПрАТ «УХЛ-МАШ», [PERSON] , від 31.05.2016, [PERSON] зобов`язаний: виконувати наданий план продажів: особистий та по представництвам; активно просувати і розвивати представництво; професійно консультувати клієнтів, розсилати пропозиції по цільовим групам; контролювати заборгованості; контролювати надходження грошових коштів від клієнтів; вести клієнтську базу; вміти працювати в бухгалтерській програмі ІС-Про; проводити зустрічі та переговори з клієнтами; продавати продукцію; своєчасно подавати всі звіти; бути присутнім на всіх нарадах; вирішувати задача поставлені вищім керівництвом; виконувати окремі службові доручення безпосереднього керівника; підтримувати позитивний моральний клімат в офісі; виконувати правила трудового розпорядку. Керівник регіональних представництв підпорядковується комерційному директору або його заступнику (пункт 3, розділу 1 Посадової інструкції керівника регіональних представництв). Згідно із Наказу № 58-к, на посаді заступника комерційного директора - заступника начальника ВЗММіС, було назначено [PERSON] . У відповідності до штатного розпису керівних працівників та фахівців ПрАТ «УХЛ-МАШ» на 2021 рік, в підпорядкуванні [PERSON] перебувала керівник регіонального представництва в м. Харкові [PERSON], яка працювала на цій посаді відповідно до Наказу № 129-к від 01.12.2014. [PERSON] була матеріально відповідальна особа в ПрАТ «УХЛ-МАШ», що підтверджується Договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.04.2012. Посадові обов`язки [PERSON] зазначені в Посадовій інструкції керівника регіонального представництва в м. Харкові, затвердженої Головою правління ПрАТ «УХЛ-МАШ» Приходьком В.Р., від 31.05.2016. Також судом беззаперечно встановлено, що з [PERSON] не укладався Договір повну індивідуальну матеріальну відповідальність на ПрАТ «УХЛ-МАШ». Для організації роботи представництва та проведення інвентаризації складу [PERSON] та [PERSON] були відряджені до м. Харків, що підтверджується Наказами про відрядження № 25 від 22.05.2018; № 29 від 09.07.2018; № 46 від 02.10.2018; № 20 від 09.04.2019; №47 від 21.10.2019; № 8 від 04.02.2020; № 20 від 03.08.2020 № 25 від 07.06.2021; № 38 від 20.09.2021. 02.12.2021 від виконавчого директора [PERSON] , надійшла доповідна записка, в якій повідомляється про виявлення на складі представництв у м. Харків недостачі на суму понад 2000000,00грн. Наказом № 50/1 від 03.12.2021 була призначена комісія для проведення службового розслідування по факту нестачі ТМЦ. Одночасно цим наказом на час проведення службового розслідування відсторонено від роботи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час проведення службового розслідування [PERSON] надавав свої письмові пояснення від 12.12.2021, в яких зазначає свою помилку в тому, що не проконтролював прибуток прибуткових ордерів в центральному офісі. Позивач [PERSON] 21.01.2022 на адресу ПрАТ «УХЛ-МАШ» направив заяву про звільнення з посади Керівника регіональних представництв, що підтверджується копією супровідного листа в матеріалах справи, датованого 20.01.2022, копією фіскального чека від 21.01.2022 та копією опису вкладеного. Згідно трек - номеру поштового відправлення лист вручено за довіреністю 27.01.2022. У відповідності до вихідного листа Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» №152 від 28.01.2022 відповідачу [PERSON] було надіслано копію наказу від №50/1 від 03.12.2021 про створення комісії для проведення службового розслідування - для ознайомлення. Позивач в позовній заяві підтверджує, що в кінці січня 2022 року засобами поштового зв`язку ним було отримано копію вищевказаного наказу. Згідно із Наказом № 9 від 01.03.2022 у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану внаслідок агресії російської федерації проти України, було тимчасово призупинено дію трудового договору з працівниками підприємства. У відповідності до Наказу № 9/2 від 31.03.2022 було продовжено строк службового розслідування до 31.05.2022. [PERSON] 16.04.2022 на електронну адресу надіслав заяву до Приватного акціонерного товариства «УХЛ-МАШ» про звільнення його з посади Керівника регіональних представництв за власним бажанням, в якій окрім іншого було прохання виплатити наявну заборгованість із заробітної плати та видати трудову книжку, що підтверджується копією заяви наявної в матеріалах справи та витягом з електронної пошти. Згідно із Висновку про результати службового розслідування по факту нестачі ТМЦ на складі представництва м. Харків, від 28.04.2022 було встановлено, що в наслідок недостачі ТМЦ на складі регіонального представництва у м. Харкові ПрАТ «УХЛ-МАШ» завдано майнової шкоди (збитків) на суму 3470935,80грн. Дані обставини підтверджуються наданими до суду актами та розрахунком суми нестачі по акту інвентаризації. Також відповідно до Висновку про результати службового розслідування, було визнано, що майнова шкода (збитки) ПрАТ «УХЛ-МАШ» була заподіяна внаслідок вчинення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] діянь, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 367, ч. 3 ст. 191 КК України. Покласти на [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повну матеріальну відповідальність, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, а на [PERSON] , з якою укладено договір про повну матеріальну відповідальність, також на підставі п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України. Наказом № 10 від 28.04.2022 було затверджено Висновок службового розслідування по факту виявлення недостачі на складі представництва ПрАТ «УХЛ-МАШ» у м. Харкові від 28.04.2022. Відповідно до наказу №26-к від 10 травня 2022 року, [PERSON] було звільнено на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довіри. 24.05.2022 [PERSON] було повідомлено, що його було звільнено на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку із втратою довіри та вручено наказ від 26-к від 10.05.2022 на ознайомлення. Копія Наказу про звільнення та трудова книжка були отримані позивачем в цей же день, що підтверджується власноручним підписом [PERSON] на оскаржуваному Наказі, на якому останній власноруч зазначив, що не згоден з підставою про звільнення, та просив надати копію результатів службового розслідування. 11.10.2022 Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області, було внесено відомості до ЄРДР, номер кримінального провадження 42022222010000154, за ч. 1 ст. 367 КК України, за фактом неналежного виконання своїх обов`язків співробітників ПрАТ «УХЛ-МАШ», в результаті чого було спричинено матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що всупереч вимогам трудового законодавства, відповідач протиправно звільнив його з посади на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України. Відповідно до ст. 36 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Відповідно до ст. 9 Конвенції Міжнародної організації праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою України 04 лютого 1994 року, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Судом встановлено, не спростовано матеріалами справи та позивачем те, що згідно з Висновком службового розслідування від 28.04.2022, вбачається факт умисного створення умов для розкрадання майна ПрАТ «Ухл-Маш», так і для приховання таких протиправних дій, та вказує на недбале ставлення до виконання своїх службових обов`язків [PERSON] та на зловживання своїм службовим становищем [PERSON] та [PERSON] . Також цим Висновком встановлено, що за результатом проведеної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей, комісією встановлено, що внаслідок недостачі ТМЦ на регіональному складі у м.Харкові, ПрАТ «Ухл-Маш» завдано майнової шкоди на суму 3 470 935,80грн, а саме за період з 11.08.2017 по 04.11.2021 комісія знайшла документальне підтвердження факту недостачі на складі представництва в м.Харків у кількості 956 одиниць, що відповідає та зазначено в додатку №62. За таких обставин судом встановлено, що позивач працював на посаді керівником регіональних представництв ВЗММіС та відповідно до його трудових обов`язків відносилося контролювати заборгованості; контролювати надходження грошових коштів від клієнтів; вести клієнтську базу; вміти працювати в бухгалтерській програмі ІС-Про; продавати продукцію; своєчасно подавати всі звіти; вирішувати задачи поставлені вищім керівництвом; виконувати окремі службові доручення безпосереднього керівника, а факт порушення ним посадових обов`язків, зокрема недбалого ставлення до виконання своїх трудових обов`язків та нездійснення належного контролю за роботою підлеглих, впродовж чотирьох років, приховання факту розкрадання майна від вищого керівництва, внесення неправдивих даних до звітних та контрольних документів. Зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями встановлено Висновком службового розслідування від 28.04.2022 та документами які стали підставою для такого Висновку, тому відповідачем доведено вину [PERSON] проте що останній неналежно виконував свої посадові обов`язки, що призвело до втрати товарно-матеріальних цінностей. Суд відхиляє доводи сторони позивача проте що [PERSON] особисто не підписував Посадову інструкцію керівника регіональних представництв, оскільки належних та допустимих доказів, проте що [PERSON] не знайомився та не підписував особисто інструкцію матеріали справи не містять. До того ж, як зазначав сам [PERSON] в своїх особистих пояснювальних записках від 13.12.2021 та 23.11.2021, під час перевірки, що визнає свою вину щодо неналежного контролю, не доведення інвентаризації до кінця та визнавав існування інструкції зазначаючи, що повинен її виконувати та в подальшому зобов`язується не припускатися подібних ситуацій. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у ПрАТ «Ухл-Маш» підстав для втрати довір`я до працівника, а отже і правомірність звільнення [PERSON] за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України. На підставі викладеного вище, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення не підлягають задоволенню, по тим підставам, що наказ ПрАТ «Ухл-Маш» виданий правомірно з дотриманням законодавства, із зазначенням в ньому конкретних фактів допущеного працівником невиконання обов`язків, коли саме вони мали місце, які проступки/дії вчинив працівник, отже без порушення законодавства про працю. Враховуючи, що позовні вимоги позивача про зміну формулювання причин звільнення та внесення змін до трудової книжки є похідними від вимог про скасування наказу про звільнення, суд приходить до висновку про залишення такої вимого також без задоволення. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Встановивши, що позивачем не доведено порушення його прав та інтересів і незаконності дій ПрАТ «Ухл-Маш», суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного та трудового законодавства України, оскільки стороною позивача не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-81 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed