Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 25.06.2016 між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Дарницьким районним в м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1035. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Через істотні відмінності в поглядах, сімейне життя з відповідачем не склалося, просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до початку розгляду справи по суті надали заяви з проханням проводити розгляд справи без їхньої участі, позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, відповідач - позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25.06.2016 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованого Дарницьким районним в м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1035 (а.с. 20). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Через істотні відмінності в поглядах, сімейне життя у сторін не склалося. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання про зміну прізвища на дошлюбне від позивачки до суду не надходило. Крім цього, з квитанції про сплату судового збору вбачається, що за пред`явлення даного позову позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved