Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач в червні 2023 року звернувся до суду з позовом в якому просив застосувати наслідки недійсності договору дарування частини житлового будинку від 02.03.2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] - представником малолітнього сина [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитнянським В.А., зареєстрованим у реєстрі за № 387 щляхом відновлення становища, що існувало до порушення та змінити власника частини житлового будинку [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:05:028:0101, на [PERSON] ; застосувати наслідки недійсності договору дарування частини земельної ділянки від 02.03.2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] представником малолітнього сина [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитнянським В.А., зареєстрованим у реєстрі за № 391, щляхом відновлення становища, що існувало до порушення та змінити власника частини земельної ділянки площею 0,1440 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:05:028:0101, категорія земель землі житлової та громадської забудови на [PERSON] ; застосувати наслідки недійсності договору дарування частини земельної ділянки від 02.03.2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] представником малолітнього сина [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитнянським В.А., зареєстрованим у реєстрі за № 395 шляхом відновлення становища, що існувало до порушення та змінити власника частини земельної ділянки площею 0,0420 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:05:028:0100, категорія земель землі сільськогосподарського призначення на [PERSON] . В обгрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~вказав,\~що 29\~листопада 2011\~року між\~ПАТ «Банк\~Петрокоммерц-Україна»\~та Спільним\~українсько-німецьким\~підприємством «МАРКОМ»\~у формі\~ТОВ (далі\~СУНП «МАРКОМ»\~укладено кредитний\~Договір №\~041-11-11,\~відповідно до\~якого ПАТ\~«Банк Петрокоммерц-Україна»\~надав кредит\~у розмірі\~895\~000,\~доларів США,зі\~сплатою 15%\~річних та\~поверненням до\~25.12.2012\~року.\~Згідно додаткової\~угоди внесено\~зміни до\~дати повернення\~кредиту \~20.12.2014\~року.\~На забезпечення\~виконання зобов`язань\~за вказаним\~кредитним договором\~29.11.2011\~року між\~ПАТ «Банк\~Петрокоммерц-Україна»\~та [PERSON] \~укладено договір\~поруки №\~041-11-11/6,\~посвідчений 29.11.2011\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Сидоренком\~А.В.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 3493,\~за яким\~поручитель зобов`язується\~відповідати за\~повне та\~своєчасне виконання\~боржником боргових\~зобов`язань перед\~кредитором за\~кредитними договорами\~від 29.11.2011\~року №\~041-11-11,\~№ 042-11-11,\~№ 043-11-11\~в повному\~обсязі таких\~зобов`язань;\~боржник і\~поручитель відповідають\~як солідарні\~боржники,\~що означає,\~що кредитор\~може звернутись\~з вимогою\~про виконання\~боргових зобов`язань\~як до\~боржника,\~так і\~до поручителя,\~чи до\~обох одночасно.\~У зв`язку\~із невиконанням\~зобов`язань за\~кредитним Договором,\~24.07.2015\~року ПАТ\~«Банк Петрокоммерц-Україна»\~за Договором\~відступлення прав\~вимоги (цесії),\~відступив на\~користь ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОПАНІЯ\~«ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ»\~права вимоги\~за кредитним\~Договором №\~041-11-11\~та Договором\~Поруки №\~041-11-11/6\~у загальному\~розмірі 641\~046,55\~доларів США.\~З 2014\~року позичальник\~СУНП «МАРКОМ»\~перестав повністю\~обслуговувати кредитну\~заборгованість та\~звернувся до\~ПАТ «Банк\~Петрокоммерц-Україна»\~з заявами\~про реструктуризацію\~заборгованості.\~Станом на\~лютий 2015\~року [PERSON] \~перебував на\~посаді генерального\~директора СУНП\~«Марком» у\~формі ТОВ,\~а тому\~був обізнаний\~про фінансовий\~стан підприємства\~та наявну\~заборгованість позичальника\~за вищевказаним\~кредитним договором,\~розмір якої\~був зазначений\~у листі\~банку від\~28.02.2015\~року. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2017 року у справі № 752/8621/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Централ Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 641 046,55 доларів США, що становить 13 546 848,82 грн. 16.01.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. відкрито виконавче провадження № 58110145 на виконання виконавчого листа, виданого 30.11.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/8621/15-ц, про стягнення вказаної заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Централ Капітал». В процесі виконання судового рішення встановлено, що у боржника відсутні кошти на рахунках, достатні для задоволення вимог стягувача, відсутнє нерухоме майно. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. від 01.09.2021 року № 6569 станом на 01.09.2021 року залишок заборгованості [PERSON] за виконавчим документом становить 13 475 187,93 грн.; станом на 01.09.2021 року у боржника відсутнє нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу за виконавчим документом. Разом з тим, приватним виконавцем з`ясовано, що 02.03.2015 року [PERSON] подарував належні йому земельні ділянки та частину житлового будинку своєму неповнолітньому онуку [PERSON] .. Тобто відповідач відчужив майно після настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором; майно відчужене на підставі безвідплатного договору; майно відчужене на користь близького родича; після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором. Сукупність наведених обставин доводить той факт, що відповідач діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника (поручителя, який зобов`язався відповідати солідарно з боржником за зобов`язаннями за кредитним договором). Ухвалою суду від 20.06.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі , призначено підготовче судове засідання. 19.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] в якій представник останнього просила відмовити в задоволенні позовних вимог через безпідставність позову, відсутність доказів та порушеного права позивача, неналежний спосіб захисту. Цього ж дня до суду надійшов відзив на позовну заяву представника [PERSON] доводи якого є аналогічним доводам вищенаведеного. Ухвалою суду від 23.10.2023 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгялду на 20 листопада 2023 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Уточнила, що просить застосувати наслідки недійсних (не нікчемних) правочинів, а саме договорів укладених 02.03.2015 року [PERSON] на користь свого онука [PERSON] щодо відуження нерухомого майна. Вказала, шо позивачу перейшло право вимоги до відповідача-дарувальника за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та СУНП «МАРКОМ», оскільки він виступив поручителем за вказаним договором. Крім того, відповідач був гинеральним директором вказаного підприємства і достовірно знав про невиконання останнім зобов`язань за кредитним договором. При виконанні заочного рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 24.10.2017 року, яким із [PERSON] на користь позивача стягнута заборгованість за кредитним договором було встановлено укладення зазначених договорів. Так як укладаючи договори відповідач діяв несумлінно, на шкоду позивачу з метою уникнення від виконання зобов`язань, договори є фраудаторними, просила позов задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони безпідставні та необгрунтовані. Щодо укладення кредитного договору банку та СУНП, поруки [PERSON] на забезпечення виконаня вказаного договору не заперечила. Однак вважала, що позивач не набув права вимоги за вказаним договором, оскільки його права правонаступника не оформлені належним чином. Заперечила обізнаність [PERSON] про існування кредитної заборгованості та претензії відносно її повернення. Зазанчила, що договори дарування укладені останнім на користь свого онука, так як дарувальник має поважний вік і рішення про перехід права власності на нерухоме майно до онука було прийнято на сімейній раді. Намірів уникати будь-якої відповідальності [PERSON] не мав. Зазначає, що інший співвласник подарованого майна також відчужив свою частину нерухомості [PERSON] . Треті особи до суду не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши подані ними докази, встановив наступні обставини. 29 листопада 2011 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та Спільним українсько-німецьким підприємством «МАРКОМ» у формі ТОВ «МАРКОМ» укладено кредитний Договір № 041-11-11 відповідно до якого ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» надав кредит у розмірі 895 000, доларів США,зі сплатою 15% річних та поверненням до 25.12.2012 року. Згідно додаткової угоди внесено зміни до дати повернення кредиту 20.12.2014 року. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 29.11.2011 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та [PERSON] укладено договір поруки № 041-11-11/6, посвідчений 29.11.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В., зареєстрований в реєстрі за № 3493, за яким поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитними договорами від 29.11.2011 року № 041-11-11, № 042-11-11, № 043-11-11 в повному обсязі таких зобов`язань; боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Згідно з п. 2.4 вказаного договору поруки порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитними договорами і в тому випадку, якщо за будь-якою з підстав, визначених в законодавстві, право вимоги до боржника, що випливає з кредитних договорів, перейде від кредитора до третьої особи. 24.07.2015 року ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» за Договором відступлення прав вимоги (цесії), відступив на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним Договором № 041-11-11 та Договором Поруки № 041-11-11/6 у загальному розмірі 641 046,55 доларів США. В лютий 2015 року [PERSON] перебував на посаді генерального директора СУНП «Марком» у формі ТОВ і 22.01.2015 року вих. № 11-01-15 як керівник СУНП «МАРКОМ» звертався до Банку з проханням про реструктуризацію заборгованості та надавав документи на підтвердження незадовільного фінансового становища позичальника. 28.02.2015 року ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» повідомило СУНП «МАРКОМ» про неможливість реструктуризації та про розмір заборгованості позичальника, який станом на 28.02.2015 року становив 536974, 07 дол. США, Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2017 року у справі № 752/8621/15-ц стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Централ Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі: 641 046,55 доларів США, що становить 13 546 848,82 грн.. 16.01.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. відкрито виконавче провадження № 58110145 на виконання виконавчого листа, виданого 30.11.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 752/8621/15-ц, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Централ Капітал». В ході здійснення виконання виконавцем встановлено відсутність грошових коштів, нерухомого майна боржника та укладення 02.03.2015 року [PERSON] договорів дарування належних йому земельних ділянок та частини житлового будинку своєму неповнолітньому онуку [PERSON] .. 02.03.2015 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] , яка діяла як законний представник свого малолітнього сина [PERSON] (обдаровуваний), укладено договір дарування частини житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитнянським В.А., зареєстрований у реєстрі за № 387, за яким дарувальник передає безоплатно у власність, а представник обдаровуваного приймає як дарунок 1/2 житлового будинку [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1440 га, кадастровий номер 3223155400:05:028:0101. 02.03.2015 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] , яка діє як законний представник свого малолітнього сина [PERSON] (обдаровуваний), укладено договір дарування частини земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитнянським В.А., зареєстрований у реєстрі за № 395, за яким дарувальник передає безоплатно у власність, а обдаровуваний в особі представника приймає як дарунок 1/2 земельної ділянки площею 0,0420 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:05:028:0100, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. 02.03.2015 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] , яка діє як законний представник свого малолітнього сина [PERSON] (обдаровуваний), укладено договір дарування частини земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ракитнянським В.А., зареєстрований у реєстрі за № 391, за яким дарувальник передає безоплатно у власність, а обдаровуваний в особі представника приймає як дарунок 1/2 земельної ділянки площею 0,1440 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3223155400:05:028:0101, цільве призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1-3\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Статтею 216 ЦК України визначено правові наслідки недійсності правочину. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках,\~встановлених цим\~Кодексом,\~нікчемний правочин\~може бути\~визнаний судом\~дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів. Однак як уточнила представник позивача в судовому засіданні і як вбачається з обгрунтування позову, фактично позивач просив застосувати наслідки недійсності трьох правочинів укладених 02.03.2015 року [PERSON] на користь [PERSON] з підстав їх недійсності, а не нікчемності. При цьому доказів визнання вказаних договорів недійсними в судовому порядку ініціатор позову суду не надав, вимоги про визнання їх недйсними не заявляв, вказував, що питання про заявлення таких вимог буде вирішуватись позивачем окремо в майбутньому. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про застосування наслідків недійсності до нотаріально посвідчених договорів дарування, укладених 02.03.2015 року, зареєстрований у реєстрі правочинів за №387, 395, 391 за умови чинності вказаних правочинів задоволенню не підлягають. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог по суті, суд не вбачає підстав для застосуваня до позовних вимог наслідків спливу строку позовної давності про що просила представник відповідачів.

Outcome: dismissed