Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що в сім`ї втрачено взаєморозуміння та почуття любові один до одного, примирення неможливе. Посилається в позові на те, що 25 серпня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сім`ї, між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Шлюб існує формально. Спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. На підставі вищевикладеного просив задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 12 жовтня 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження. Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач отримала копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви в справі 28 листопада 2023 року. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 серпня 2012 року, який зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сім`ї за актовим записом №1312. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. З точки зору ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Виходячи з обставин, встановлених судом, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категоричної позиції позивача з приводу розірвання шлюбу та його небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved