Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] , який представляє інтереси позивача, звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 12231,05 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог, позивач зазначає, що внаслідок скоєного 17.01.2022 року ДТП, яке відбулось з вини відповідача, позивач здійснивши виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту потерпілій особі, отримало право вимоги до [PERSON] як до винної у ДТП особи. Таку вимогу обґрунтовує також відсутністю на момент ДТП у [PERSON] полісу обов`язкового страхування власників транспортних засобів. Таким чином позивач просить стягнути шкоду безпосередньо з винної у ДТП особи [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023 року головуючого по справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою суду від 02.08.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.в ст. 38.1.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правоовї відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Судом встановлено, що 17.01.2023 в м.Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «VolkswagenTOUAREG» д.р.н. [NUMBER] та «FordTransit» д.р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Центрального районного суду міста Миколаєва від 25.05.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП та притягнуто до відповідальності за\~ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Факт самовільного залишення місця пригоди [PERSON] підтверджується цією Постановою суду від 25.02.2022 року. На час скоєння ДТП, між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 207019863 від 29.11.2021 року, відповідно до якого позивач прийняв під страховий захист цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «FordTransit» д.р.н. [NUMBER] . На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи [PERSON] застрахована не була. Відповідно до Ремонтної калькуляції № 1.003.22.0 від 17.01.2022 р. вартість відновлювального ремонту «VolkswagenTOUAREG» д.р.н. [NUMBER] складає 13731,05 грн. Відповідно до умов Полісу ЕР207019863 від 29.11.2021 року ліміт відповідальності Страховика за завдану майну шкоду становить 130000,00 грн., франшиза 1500,00 грн. Відповідно до с.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (13731,05 грн.-1500,00 грн.=12231,05 грн. Згідно умов договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило суму страхового відшкодування у розмірі 12231,05 грн. на підставі заяви страхувальника, що підтверджується страховим актом №2287959-1 від 17.04.2023 р. та платіжною інструкцією №16384 від 17.04.2023 року. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц та у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 755/9320/15-ц. Тобто, положення статті 993 ЦК передбачає право страховика вимагати стягнення збитків з особи, винної у заподіянні шкоди страхувальникові. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 23 лютого 2017 року у справі №910/5860/16 при відсутності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у винуватця ДТП страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам. Таким чином, у випадку відсутності у винуватця ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позов про відшкодування шкоди страховик може пред`явити безпосередньо до винуватця ДТП. Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі N 755/9320/15-ц вказав, що відсутність у завдавача шкоди на момент ДТП діючого поліса цивільно-правової відповідальності не звільняє його від обов`язку з її відшкодування. При цьому суд також враховує правову позицію, що викладена у постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року №924/675/17, у якій зазначено, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у задоволенні позову за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами. Таким чином, враховуючи встановлений факт завдання майнової шкоди, обов`язок відповідача у компенсації такої шкоди, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved