Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що їй на підставі договору дарування належить 60/96 частин житлового будинку та 18/96 частин - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Решта 6/32 частин належить [PERSON] - дружині її батька [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] померла наприкінці 80-х років. Після її смерті, 6/32 частки житлового будинку ніхто з її родичів не успадкував. Вона після смерті батька на протязі майже 40 років користується житловим будинком, утримує його в силу своїх фізичних та матеріальних можливостей, висаджує городину. Оскільки частка житлового будинку померлої [PERSON] є незначною і не може бути виділена в натурі, жодною особою до цього часу не успадкована, позивач просить припинити права на цю частку та визнати за нею право власності на 6/32 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] . Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 07.12.2023 року представником позивача [PERSON] адвокатом Степановим С.А. надано заяву, в якій останній уточнив позовні вимоги і просив визнати за [PERSON] право власності на 6/32 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку набувальної давності. В обґрунтування зазначив, що [PERSON] більше ніж 45 років добросовісно, вільно користується і володіє повністю житловим будинком і надвірними спорудами за вказаною адресою. Позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] у судове засідання не з`явилися, представником надано клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача Лозівської міської\~територіальної громади\~в особі\~Лозівської міської\~ради Харківської\~областіТарабара Ю.В. у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, справу вирішити на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно довідки Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» від 10.08.2023 року за №691, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 року оформлений та зареєстрований: 60/96 частин житлового будинку за [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого Руденко Т.В. державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області 25.04.1986 року р.№1365 та 18/96 частин на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Руденко Т.В. державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області 25.10.1985 року р.№3071; 6/32 частин за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області 05.11.1985 року, р. №3201. Факт належності [PERSON] 60/96 та 18/96 частин вказаного житлового будинку також підтверджується рішенням народного суду м. Лозова від 12.06.1978 року, договором дарування посвідченого Руденко Т.В. державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори 25.04.1986 року, технічним паспортом на житловий будинок. Згідно звіту про оцінку майна, складеного 28.09.2023 року ТОВ ВТФ «Новинка», ринкова вартість 6/32 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 26040 гривень. [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] , що підтверджується копією запису акту про смерть №253 складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Лозівської міської Ради народних депутатів Харківської області. Згідно інформації наданої Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області, спадкова справа до майна [PERSON] , Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області, не заводилась. Як зазначає позивач [PERSON] - дружина її батька [PERSON] , який помер [INFO] , померла наприкінці 80-х років, точної дати їй не відомо. Після її смерті 6/32 частин житлового будинку ніхто з її родичів не успадкував. В подальшому на відшкодування вартості частини будинку, вона за домовленістю сплатила їм за частку. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи те, що вимоги позивача є виправданими, направлені на захист її майнових прав, беручи до уваги те, що позивач [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним житловим будинком в цілому більше 40 років, інші особи, які претендують на це майно відсутні, можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку на даний час відсутня, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на 6/32 частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку набувальної давності.

Outcome: approved