Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про стягнення безпідставно набутих коштів. Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 21.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 12.12.2023 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] , в якій зазначено, що після пред`явлення позову, відповідачем у добровільному порядку 10.10.2023 року були повернуті грошові кошти, які є предметом позову, однак оскільки це було зроблене після пред`явлення позову та враховуючи, що позивач поніс судові витрати зі сплати судового збору та на правову допомогу, просить задоволити його позов частково, стягнувши з відповідача на його користь судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. Розгляд справи просив проводити без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явились, хоча й належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення такого. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 11 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 5359,36 гривень та судових витрат. У відповідності до ч. 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно поданої заяви від 12 грудня 2023 року позивач, у зв`язку з поверненням відповідачем грошових коштів, які є предметом позову, після подачі позовної заяви, просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір та судові витрати на правову допомогу. Оскільки в ході розгляду справи відповідачем після подання позовної заяви добровільно повернено позивачу грошові кошти, які є предметом позову, тому вимога про стягнення зазначених коштів задоволенню не підлягає. Водночас позивач просить стягнути на свою користь з відповідача судовий збір та судові витрати на правову допомогу, оскільки не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Згідно із ч. 3 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат. Враховуючи те, що позивачем у зв`язку із зверненням до суду із вказаною позовною заявою понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, тому є усі підстави для застосування судом ч.3 ст.142 ЦПК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 гривень. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] 01.05.2023 року укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Биченком Антоном Олександровичем, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати клієнту юридичні послуги, правову допомогу у справах всіх категорій та за дорученням клієнта здійснювати його представництво; клієнт зобов`язується оплатити адвокату зазначені послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги б/н від 01.05.2023 року вартість послуг (гонорар) адвоката за годину роботи становить 1000,00 грн.; вартість послуг (гонорар) адвоката за представництво інтересів клієнта в суді (один судо-день) незалежно від причин відкладення розгляду справи становить 2000,00 грн. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Законк України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Згідно Акту №2 приймання-передачі послуг від 04.08.2023 року, наданих відповідно до Договору про надання правової допомоги б/н від 01.05.2023 року вартість правової допомоги за вищевказаним договором становить 3000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України , заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір. Щодо зазначення позивачем суми стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу, суд враховує, зокрема складність справи та час, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг. Суд вважає, що з урахуванням часу, необхідного на фактичне складання позовної заяви в такій категорії справ, обсягу наданих послуг, суд вважає, що сума на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. є розумною та не завищеною. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 3000,00 гривень, що відповідає принципу розумності та реальності розміру витрат на правову допомогу.

Outcome: approved