Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на навчання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позову і до закінчення сином навчання. Ухвалою судді від 12 вересня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила суд позов задовільнити та провести розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Просив суд стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всих видій його заробітку (доходу). Пояснив, що син [PERSON] наразі не проживає з позивачкою по справі, оскільки навчається в м. Варшава Республіка Польща, відповідно позивачка не має права на отримання аліментів. Окрім того вказав, що в нього на утриманні перебуває син [PERSON] , [INFO] на якого за рішенням суду сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку. Зазначив, що не має у власності нерухомого майна, на відміну від позивачки та сина [PERSON] , якому від подарував 1/2 частину квартири. Окрім того вважає, що батьки повинні порівну надвати допомогу на навчання диини, оскільки позивачка офіційно працевлаштована а має стабільний заробіток то має можливість утримувати сина. Просив при прийнятті рішення врахувати викладені у відзиві обставини. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Відповідно до частини першої статті 198 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у статті 183 цього Кодексу. Частиною першою та другою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 квітня 2007 року вбачається, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] \~ є батьками [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні було встановлено, що син сторін по справі [PERSON] навчається в академії фінансів і бізнесу ВІСТУЛА в м. Варшава, дата початку навчання 01 жовтня 2022 року, дата закінчення 31 березня 2026 року. Вказаний факт підтверджується довідкою навчального закладу від 13 червня 2023 року. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд приймає до уваги всі подані сторонами докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Позивачка [PERSON] , як на підставу для подання позову зазначає те, що їх з відповідачем [PERSON] син [PERSON] навчається у закладі вищої освіти та вона\~ несе витрати на його утримання. Зокрема зазначила, що вона сплачує витрати на начання, харчування, за житло та інші необхідні на навчання речі. Вказує, що відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття за рішенням суду, однак після досягнення ним 18 оків допомогу надавати перестав. Відповідач [PERSON] як на підставу для заперечень вказав, що на його утриманні перебуває син [PERSON] на якого він сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, тому він не може спалувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі, який вказала позивачка. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 серпня 2018 року вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є батьком сина [PERSON] , [INFO] . З копії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 703/4008/23 від 25 жовтня 2023 року вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 01 вересня 2023 року і до досягнення сином повноліття. Таким чином твердження відповідача про те, що на його туриманні перебуває непонолітній син [PERSON] , підтверджується матеріалами справи. Враховуючи ту обставину, що син сторін по справі [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останньому у матеріальній допомозі є безумовним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє сина сторін по справі можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на\~ власне утримання. Крім того, указана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Суд враховує при визначенні частки аліментів і надані відповідачаем пояснення та докази не можливості їх сплати у вказаному позивачкою розмірі. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З довідки виданої ЦНАП виконавчого комітету Смілянської міської ради № 4021 від 15 серпня 2023 року вбачається, що син сторін по справі [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] позивачкою по справі, відповідно позивачка має право звернутись до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на навчання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частин всих видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення сином навчання, але не більш як до досягнення ним 23- х річного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що син стрін по справі [PERSON] , має вік більше 18 але менше 23 років, після закінчення загальноосвітньої школи продовжив навчання у навчальному закладі вищої освіти, у зв`язку з чим перебуває під опікою матері [PERSON] , з якою він проживає. Основний тягар по утриманню сина [PERSON] несе його матір [PERSON] , дбає про підвищення освітнього рівня та здобуття професії дитиною, його умови проживання та забезпечення предметами першої необхідності. Надані позивачкою товарні чеки, суд приймає як доказ на підтвердження сплати понесених на навчання сина витрат. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На думку суду, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка продовжує навчання. Слід зазначити, і те, що відповідач не вправі перекладати обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, винятково на матір, що є порушенням норм закону. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, позицію позивача та відповідача, який визнає позовні вимоги частково, суд приходить до висновку, що відповідач здатний утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] . Судом також враховується матеріальний стан позивачки, а також повнолітнього сина, який навчається на денній формі навчання, купує необхідні речі для повноцінного навчання, ніде не працює. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб дитини, яка продовжує навчання, а також із реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. При визначенні розміру аліментів суд також враховує і те, що відповідач надав докази перебування на його утриманні іншої дитини сина [PERSON] , що перешкоджає йому надавати кошти на утримання свого повнолітнього сина [PERSON] у вказаноу в позові розмірі. У зв`язку із вище викладеним, виходячи з розумності та достатності визначення розміру стягуваних аліментів, з врахуванням обставин справи та того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, але не працює, потребує коштів на проведення оплати за навчання, придбання необхідних предметів першого вжитку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання, однак не довше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги частково та присуджує до стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 11 вересня 2023 року до закічення сином [PERSON] навчання, але не більш як до 23 років. Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~\~\~\~\~\~ Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З врахуванням наведеного вище, суд вважає позовні вимоги позивачки частково доведеними, відтак такими, що підлягають до часткового задоволення. Розмір аліментів у розмірі по 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати дитині та який не призведе до порушення його прав та інтересів. Суд, при винесенні рішення, також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Ч. 1 ст. 191 СК України вказує на те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З штампу суду вбачається, що [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом 11 вересня 2023 року, відповідно саме з цієї дати слід проводити стягнення аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved