Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

19 вересня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 28 квітня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. З вересня 2022 року ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою-телефонограмою. В позовній заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Крім того, в телефонному режимі просила судовий збір з відповідача не стягувати, а прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, що підтверджується довідкою-телефонограмою. В судові засідання 07 листопада 2023 року та 21 грудня 2023 року відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сторінці суду. Крім того, викликався за зареєстрованим та фактичним місцем проживання, однак конверти з судовими повістками повернулись до суду з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подав, та те, що позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 28 квітня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 141 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. З вересня 2022 року ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та місця проживання дітей, оскільки сторонами таких вимог не заявлялось. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач не виявила бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, то суд вважає за необхідне залишити після розірвання шлюбу її прізвище без змін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просила стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1073,60 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved