Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ПАТ «СК «ВУСО» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог зазначили, що 15 липня 2021 року між ними та ТОВ «ЕКОКАР» укладено договір страхування засобів наземного транспорту\~\~№ 17098280-02-21-01, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Nissan Leaf», державний номер [NUMBER] . 05 вересня 2021 року у м. Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan Leaf», державний номер [NUMBER] та автомобіля «Mercedes-Benz E250» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харків від 05 жовтня 2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі договору страхування ПрАТ «СК «ВУСО» було сплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 46800 грн., з огляду на що у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого страхового відшкождування. У зв`язку з вищевикладеним, просять стягнути з [PERSON] на їх користь 46800 грн. страхового відшкодування за завдані збитки в порядку регресу. \~ \~ \~ \~Позивач ПАТ «СК «ВУСО» свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали клопотання з проханням справу розглядати без участі їх представника /а.с.44/. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомили /а.с.45/. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 05 вересня 2021 року о 15 год. 55 хвл. [PERSON] керуючи автомобілем «Mercedes-Benz E250» державний номерний знак [NUMBER] по пров. От. Яроша, 18 в м. Харків перед початком руху, не переконалась в безпеці та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Nissan Leaf», державний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушила п. 10.1 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Постановою Дзержинського районного суду м. Харків від 05 жовтня 2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адмінстративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП\~/а.с.33/, постанова набрала законної сили 18.02.2022 року. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Таким чином, вина\~\~ відповідача\~\~ встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України\~\~доказуванню не підлягає. 15 липня 2021 року між ПАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «ЕКОКАР» укладено договір страхування засобів наземного транспорту\~\~№17098280-02-21-01, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Nissan Leaf», державний номер [NUMBER] /а.с.11-16/. Водій транспортного засобу «Nissan Leaf», державний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, справа №2172450/а.с.18-19/. Позивачем складено страховий акт № 2172450-1 з розрахунком страхового відшкодування на суму 46800 грн. та здійснено виплату страхувальнику у розмірі 46800 грн. /а.с.23, 24-25/. Відповідно до статті 979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини першої статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов\~\~до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:\~\~а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;\~\~в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування);\~\~а також до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини\~\~та до особи, яка заподіяла шкоду навмисно. Згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~"Про\~страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (див. пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого. Водночас регресом (з лат. "regressus" - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (див. пункти 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17). Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Аналогічний висновок викладено у\~\~постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 жовтня 2020 у справі №910/18279/19. Згідно із частинами першою, другою статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). За таких обставин, суд вважає, що ПАТ «СК «ВУСО» правомірно пред`явило вимоги до [PERSON] , як особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05 вересня 2021 року, про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування, пов`язаної з виплатою потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 46800 грн., внаслідок пошкодження транспортного засобу - автомобіля «Nissan Leaf», державний номер [NUMBER] , який є об`єктом страхування, тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved