Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Агропрофіт», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Губерська Н.Л., Київська міська рада у якому просив: - скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень індексний номер: 31207841 від 02.09.2016 року прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Губерською Н.Л.; - скасувати державну реєстрацію права на нерухоме майно, а саме, реєстрацію права власності ТОВ «Агропрофіт» на житловий будинок, літера «А», об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 942,9 кв.м., адреса: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1016036880000) - стягнути з ТОВ «Агропрофіт» на користь позивача судовий збір сплачений за подання позовної заяви. В обґрунтування позову вказував, що в кінці 2006 на початку 2007 року [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] вселилися у квартиру [ADDRESS] . На час вселення позивач був неповнолітнім і за його твердженням, йому не було відомо на якій підставі відбулося таке вселення. Як вказує [PERSON] лише у вересні 2022 року йому стало відомо, що на розгляді в Оболонському районному суді м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Агропрофіт» про виселення родини [PERSON] з квартири [ADDRESS] . Таким чином, лише після ознайомлення із матеріалами вказаної цивільної справи [PERSON] стало відомо про те, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 17.01.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої київської нотаріальної контори Лазарєвою Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за номером 10-197 ПП «ЕРІО» продало, а ТОВ «Агропрофіт» купило нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 947 кв.м. Відповідно до реєстраційного посвідчення №001669 від 10.02.2003 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за ТОВ «Агропрофіт» було зареєстровано колективне право власності на вказаний нежитловий будинок. В той же час, в обґрунтування підстав для виселення [PERSON] із займаного житла, яке є єдиним місцем його проживання ТОВ «Агропрофіт» надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67197348 від 02.09.2016, за якою за ТОВ «Агропрофіт» було зареєстроване право власності, але вже як на житловий будинок, загальною площею 942,8 кв.м., житловою 538,5 кв.м. При цьому, ознайомившись з документами, які були подані для державної реєстрації права власності, позивач стверджує, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Губерською Н.Л. при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №31207841 від 02.09.2016 року були допущені грубі порушення чинного законодавства України з питання державної реєстрації речових прав. Вищевказана реєстрація права власності порушує його права як користувача нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , якою він користується протягом 16 років, з 2007 року по даний час. За твердженням позивача саме ця незаконна державна реєстрація права власності на будинок [ADDRESS] , як на житловий за ТОВ «Агропрофіт», надала останньому можливість звернутися з позовом про виселення його та його сім`ї з квартири [ADDRESS] , адже, за існуючої до цього реєстрації права власності на цей нежитловий будинок, ТОВ «Агропрофіт» не приймав будь-яких дій щодо виселення мешканців цього будинку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, крім іншого зазначив, що скасування рішення Київради та повернення будинку [ADDRESS] статусу житловий, не надає автоматично ТОВ «Агропрофіт» права власності на житловий будинок, разом із його мешканцями. ТОВ «Агропрофіт» не надало державному реєстратору жодного доказу того, що ним було придбано у власність житловий багатоквартирний будинок. При цьому, державний реєстратор в порушення чинного законодавства, фактично своїм реєстраційним рішенням визнав за ТОВ «Агропрофіт» право власності на житловий будинок, хоча наданий на реєстрацію правовстановлюючий документ (договір купівлі продажу від 17.01.2003р.) свідчить про право власності на нежитловий будинок. Представник відповідача в судовому засідання заперечив проти позову вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність. Крім іншого, звертав увагу суду на те, що [PERSON] був залучений співвідповідачем за позовом у справі №56/7158/17 в межах якої розглядався також позов [PERSON] , з яким позивач проживає в спірній квартирі [ADDRESS] однією сім`єю, із вимогами до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Губерської Н.Л., треті особи: ТОВ «Агропрофіт», Київська міська рада про визнання дій протиправними та скасування рішення. З вказаного вбачається, що [PERSON] , який зі змісту позовної заяви проживає разом із своїм батьком у спірній квартирі [ADDRESS] , знав про обставини справи в тому числі про реєстрацію за ТОВ «Агропрофіт» права власності на житловий будинок ще з моменту залучення його співвідповідачем у справі №756/7158/17. Тож вбачається, що [PERSON] не міг не знати про позов ТОВ «Агропрофіт» до [PERSON] про виселення його та членів його сім`ї, - повинен був проявити інтерес стосовно справи №756/7158/17, вчинити певні дії щодо захисту своїх прав з моменту пред`явлення ТОВ «Агропрофіт» вимог про виселення його з квартири тим більше, що доводи позовної заяви [PERSON] , яка розглядалась в межах справи №756/7158/17 є аналогічними доводам, викладеним в означеній позовній заяві. Таким чином, за твердженням представника позивача на момент звернення [PERSON] з даним позовом до суду строк позовної давності сплив, що є самостійною підставою для відмови у позові. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Губерська Н.Л., представник Київської міської ради в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомили. З огляду на позицію представника позивача та представника відповідача, суд вважає можливим судовий розгляд за відсутності осіб, що не з`явилися у судове засідання.. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, зібрані у справі докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що ТОВ «Агропрофіт» набуло право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитловий будинок [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.01.2003 року, посвідченого Державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Лазарєвою Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №10-197. Згідно Реєстраційного посвідчення №001669 від 10.02.2003 року, право власності на нежитловий будинок по [ADDRESS] , у відповідності до вимог чинного на той час законодавства, було зареєстроване за ТОВ «Агропрофіт» в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна (а.с. 16,17). Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні з`ясовано та підтверджено сторонами, що як на момент прийняття рішення Київської міської ради від 02.10.2010 №284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади м. Києва» так і на даний час договір купівлі-продажу нерухомого майна від 17.01.2003 року не розірвано, в судовому порядку не визнано недійсним, право власності, зареєстроване 10.02.2003 року на підставі означеного правочину не скасоване, ніким не оспорюється і саме договір купівлі-продажу від 10.02.2003 року є правовстановлюючим документом. Відповідність договору купівлі-продажу від 17.01.2003 року вимогам закону підтверджується рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2006 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.03.2010 року, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції у справі №2-21/06 (копії судових рішень у справі №2- 21/06 а.с.114, 124-127) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Разом з тим, право комунальної власності виникає з підстав, визначених законом, або не заборонених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З рішення Київської міської ради від 02.10.2010 №284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади м. Києва», вбачається, що дане рішення прийняте з метою впорядкування майнових відносин та передачі будинку в управління відповідної районної державної адміністрації, що не є підставою для припинення права власності ТОВ «Агропрофіт». Такого висновку дійшов суд апеляційної інстанції у справі №756/6952/17, зазначивши, що зважаючи на презумпцію правомірності набуття права власності у Київської міської ради були відсутні підстави для віднесення будинку [ADDRESS] до об`єктів комунальної власності. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року N1952-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1952-IV). Порядок і процедура проведення реєстрації визначається Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (надалі також - Порядок державної реєстрації прав). Стаття 24 Закону № 1952-IV містить вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Оскільки, на момент здійснення реєстраційних дій, рішенням Оболонського районного суду від 29.09.2004 року у справі №2-216/04, було визнано недійсним рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів № 210 від 26.02.1990 року в частині переведення будинку [ADDRESS] з житлового фонду в нежитловий, у державного реєстратора були відсутні підстави реєструвати зазначений будинок як нежитловий, у зв`язку із зміною судом статусу об`єкта нерухомості на час реєстрації. Таким чином ТОВ «Агропрофіт» будучи власником, право власності якого зареєстровано, для внесення запису про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та права власності було надано державному реєстратору увесь перелік документів визначений Порядком державної реєстрації прав, в тому числі, правоустановчі документи, що підтверджували право власності заявника на нерухоме майно, яке ніким не оскаржено та не скасовано. Відповідно до п. 6 статті 24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Частиною четвертою статті 24 Закону №1952-IV передбачено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: -державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав; Таким чином, оскільки вказані реєстраційні дії не передбачали зміну власника, а запис про обтяження було перенесено, доводи [PERSON] щодо неправомірності реєстраційних дій з огляду на наявність запису про арешт від 27.03.2003 за ухвалою Оболонського районного суду м. Києва є безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, (ч. 5 ст. 81 ППК України). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Губерської Н.Л., треті особи: ТОВ «Агропрофіт», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про визнання дій державного реєстратора протиправними та скасування запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Вказана позовна заява була об`єднана ухвалою суду від 29.11.2017 в одне позовне провадження з позовом ТОВ «Агропрофіт» до [PERSON] та інших про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення та позовом [PERSON] до ТОВ «Агропрофіт», Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про визнання права користування житловим приміщенням, усуненні перешкод в користуванні ними шляхом видачі ордеру. При цьому, постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2018 року у справі №756/6952/17 позов ТОВ «Агропрофіт» задоволено. Виселено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] без надання іншого житла. Відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Агропрофіт», Київської міської ради, Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», про визнання права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні ними шляхом видачі ордеру. Також, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Губерської Н.Л., треті особи: ТОВ «Агропрофіт», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового Фонду Оболонського району м. Києва», про визнання дій державного реєстратора протиправними та скасування запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Постановою Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №756/6952/17 постанову Київського апеляційного суду від 10.12.2018 року залишено без змін. Таким чином, судом було підтверджено правомірність внесення інформації щодо права власності ТОВ «Агропрофіт» на житловий будинок [ADDRESS] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому такий факт не підлягає додатковому доказуванню. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Із штампу вхідної кореспонденції Оболонського районного суду вбачається, що [PERSON] пред`явив до суду даний позов 09.03.2023 року у якому просить скасувати рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень індексний номер: 31207841 від 02.09.2016 року прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Губерською Н.Л., щодо реєстрації права власності ТОВ «Агропрофіт» на житловий будинок, літера «А», об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 942,9 кв.м., адреса: [ADDRESS] . В поданій позовній заяві [PERSON] стверджує, що проживає в спірній квартирі з кінця 2006 року, проте лише у вересні 2022 року йому ніби то стало відомо, що на розгляді в Оболонському районному суді м. Києва знаходиться справа за позовом ТОВ «Агропрофіт» про його виселення, після чого він ознайомився з матеріалами справи та став вчиняти дії для перевірки інформації про зареєстроване за ТОВ «Агропрофіт» право власності на будинок в якому знаходиться спірна квартира. Ймовірно, позивач намагається довести таким чином, що при поданні даної позовної заяви, ним не порушено строку позовної давності. При цьому, судом встановлено, що в провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходилась справа № 756/7158/17, в якій рішенням суду першої інстанції від 22.07.2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 21.01.2021 року позовні вимоги ТОВ «Агропрофіт» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення задоволено. Суд вирішив, усунути перешкоди ТОВ «Агропрофіт» у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення зі звільненням від особистих речей. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Агропрофіт», Київської міської ради, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням - відмовлено. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до приватного нотаріуса КМНО Губерської Наталії Леонідівни, треті особи: ТОВ «Агропрофіт», Київська міська рада про визнання дій протиправними та скасування рішення - відмовлено. Постановою Верховного Суду від 13.10.2021 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.07.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21.01.2021 року в частині позовних вимог [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Губерської Н.Л., треті особи: ТОВ «Агропрофіт», Київська міська рада про визнання дій протиправними та скасування рішення змінено та викладено їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.07.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21.01.2021 року скасовано, справу відправлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Справа №756/7158/17 знаходиться в провадженні Оболонського районного суду м. Києва. При цьому, [PERSON] був залучений співвідповідачем за основним позовом у справі №756/7158/17 в межах якої розглядався також позов [PERSON] з яким позивач проживає в спірній квартирі [ADDRESS] однією сім`єю. Факт проживання разом зі своїм батьком у квартирі [ADDRESS] [PERSON] підтверджує у позовній заяві, а тому, на думку суду, не міг не знати про позов ТОВ «Агропрофіт» до [PERSON] про виселення його та членів його сім`ї, повинен був проявляти інтерес стосовно справи №756/7158/17 у якій залучений співпозивачем, вчинити певні дії щодо захисту своїх прав з моменту пред`явлення вимог про виселення його з квартири. Більше того, доводи позовної заяви [PERSON] , яка розглядалась в межах справи №756/7158/17 є аналогічними, викладеним у даній позовній заяві. За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності... заява про її застосування може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 09.04.2019 у справі №912/1104/18 (ЄДРСР № 81081514) та підтримана в постанові Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного господарського суду від 20.09.2019 у справі №904/4342/18 (ЄДРСР №84420963). Таким чином, з огляду на зазначене та час звернення із даним позовом, до вимог [PERSON] підлягають застосуванню наслідки спливу строку позовна давності. У відповідності до положень ч. 1 п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ покладаються на позивача у разі відмови в позові. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed