Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2023 року позовну заяву Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 26.05.2019 року у розмірі 29501,54 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1577,39 грн. У відзиві на позов представник відповідача звернувся до суду з заявою про те, що докази щодо розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правову допомогу разом з відповідною заявою будуть наданні протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. 05.12.2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Борисенков Віталій Сергійович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, в якому просив стягнути з позивача АТ «Універсал банк» понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. До заяви долучено: копію Договору про надання правничої (правової) допомоги б/н від 24.10.2023 року, копію Акту від 30.10.2023 року приймання-передачі наданих послуг №1 по договору про надання професійної правничої допомоги, копію квитанції до платіжної інструкції від 31.10.2023 року. Представник позивача Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» у судове засідання не з`явився, заперечення від представника позивача на вказану заяву до суду не надходили. Представники відповідача адвокат Борисенков В.С. у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною четвертою цієї ж статті ЦПК\~України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Частиною першою статті 15\~ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини другої ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами від представника відповідача не надходили. Частиною восьмою статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Судом встановлено, що факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги від 24 жовтня 2023 року, договором про надання правової допомоги №б/н від 24.10.2023 року (далі Договір), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № ЗП 001202 від 05.01.2017 року, Актом про прийняття-передачі наданих послуг від 30.10.2023 року до Договору, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 4000,00 грн. без ПДВ, квитанцією до платіжної інструкції від 31.10.2023 року. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Згідно з ч. 6 ст.\~137\~ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною другою статті 141\~ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, ураховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи розмір задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача АТ «Універсал банк» на користь позивача витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в сумі - 1649.20 грн.

Outcome: partial