Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що вона є інвалідом II групи (загальне захворювання по опорно-руховому апарату), що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 13.04.2023 року. Будучи інвалідом 2 групи, позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, інших джерел доходу не має, має ряд проблем зі здоров`ям, зумовлених похилим віком та хворобливим станом у зв`язку із чим потребує піклування та фінансової допомоги. Відповідач є її сином, працює та отримує дохід у вигляді заробітної плати, тобто може сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] від шлюбу з [PERSON] має повнолітнього сина - [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача. В подальшому шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що зроблено запис у книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу № 125 від 13.04.1977 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02.10.1979 року.? [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №5920 від 16.05.1989 року та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . В подальшому позивач уклала шлюб з [PERSON] , про що зроблено запис № 55 в книзі реєстрації актів про шлюб від 05.10.1985 року та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.07.2023 року. 08.10.2002 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано, про що міститься відмітка у паспорті позивача. На теперішній час позивач є інвалідом II групи (загальне захворювання по опорно- руховому апарату), що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 13.04.2023 року. Стаття 51 Конституції України закріплює обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Статтею 202 СК України визначені обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина, мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зав`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення із відповідача аліментів на її утримання в сумі 2000 грн. кожного місяця. Згідно ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. У зв`язку із викладеним, враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, згідно з п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved