Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернувся в Долинський районний суд Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 червня 2023 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. У грудні 2023 року представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 8100 гривень та витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту представника позивача у сумі 1757 гривень 76 копійок. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме вирішити питання про витрати на правничу допомогу в справі. Встановлено, що у резолютивній частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу не вирішено. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 206-06 від 05 червня 2023 року, ордер на надання правової допомоги від [PERSON] на [PERSON] , акт наданих послуг (детальний опис робіт) до договору про надання правової допомоги № 206-06 від 08 грудня 2023 року, рахунок на оплату № 438 від 08 грудня 2023 року на суму 8100 гривень (призначення платежу - гонорар адвоката згідно акту наданих послуг (детальний опис робіт) до договору про надання правової допомоги № 206-06 від 08 грудня 2023 року), квитанція № 54270586 від 08 грудня 2023 року на суму 8100 гривень, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Драченка В.В. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 8100 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. Заявник також просить суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту представника позивача, а саме витрати на пальне у сумі 1757 гривень 76 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також наймання житла, несуть сторони. Вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально. Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 12 липня 2022 року у справі № 903/261/21. На підтвердження зазначених витрат заявником наданий суду договір позички автомобіля № 1 від 21 липня 2023 року, укладений між [PERSON] та АО «Право, бізнес і фінанси», наказ АО «Право, бізнес і фінанси» № 13-к від 21 липня 2023 року, яким закріплено за [PERSON] автомобіль марки «Nissan Rogue» державний реєстраційний номер [NUMBER] , акт прийому-передачі до договору позички автомобіля від 21 липня 2023 року, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність. Відповідно до чеку № 1167349 від 06 грудня 2023 року (день ухвалення рішення суду) стороною позивача витрачено 1757 гривень 76 копійок на автомобільний газ в автозаправному комплексі ТОВ «Євро старт пауер». За таких обставин, витрати на пально-мастильні матеріали підтверджені заявником документально та також підлягають стягненню з відповідача. З огляду на наведене, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.

Outcome: approved