Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

15.09.2023 позивачка звернулась до відповідача з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з останнього в її користь 10 000 гривень відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22.10.2017. Від спільного шлюбу мають дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . 19.04.2023 приблизно о 12 годині, перебуваючи в палаті №1 педіатричного відділення КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради», у присутності їхньої дочки, відповідач вчинив словесний конфлікт із позивачкою, під час якого діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно схопив останню за волосся на голові та потягнув до себе, після чого схопив обома руками за передпліччя та почав стискати руки в області передпліч, а в подальшому знову схопив за волосся на голові та потягнув до себе. Внаслідок своїх неправомірних дій відповідач спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у правому на передпліччі, забоїв м`яких тканин голови та обох передпліч, що відносяться до легкого тілесного ушкодження. За такі діяння вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.05.2023, який набрав законної сили 25.06.2023, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Протиправна поведінка відповідача супроводжувалась застосуванням фізичного насильства із заподіянням позивачці тілесних ушкоджень. Такі дії [PERSON] вчинив будучи чоловіком позивачки, тобто відносно своєї дружини, діючи при цьому в порушення норм ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що також підтверджується вироком. Позивачка зауважила, на час вчинення таких діянь не пройшло ще навіть місяць після народження позивачкою дитини, із якою вона перебувала у педіатричному відділенні лікувального закладу. При цьому, відповідач розумів і не міг не розуміти те, що він являється значно фізично сильнішим за позивачку, в зв`язку з чим остання не зможе себе захистити при застосуванні ним фізичного насильства, як і те, що вона при цьому перебувала в стані після нещодавніх пологів. Вказане свідчить про умисний, цілеспрямований, цинічний, зухвалий та зверхній характер при застосуванні фізичного насильства. Позивачка зауважила, що такі його дії принизили її як людину, як жінку та як дружину. Внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] зазнала фізичного болю, приниження своєї честі та гідності, пережила страх за себе, емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності. Такі негативні наслідки немайнового характеру внаслідок протиправної поведінки тривають й на даний час. Вищевказані обставини завдали та продовжують завдавати їй глибоких душевних страждань. Враховуючи умисний злочинний характер поведінки відповідача, обсяг заподіяних втрат немайнового характеру, тривалість і глибину заподіяних душевних страждань, позивачка оцінює заподіяну відповідачем моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 гривень, що, на її думку, відповідає засадам співмірності, розумності та справедливості. Ухвалою від 02.10.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 23.11.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просив у позові відмовити. Свою позицію відповідач мотивував тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.05.2023, яке набрало законної сили, його визнано винним за ч. 1 ст. 125 КК України і як наслідок позивачка, як професійна колишня слідча Червоноградського РВП, отримала моральну сатисфакцію. Попри все, відповідач зауважив, що шлюб на даний час не розірваний. Зауважив, що він сплачує аліменти на дитину відповідно до судового наказу від 19.07.2023 у справі №459/2292/23 та відповідно до рішенням Червоноградського міського суду від 06.11.2023 у справі №459/2565/23 на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років. Відповідач вважає, що він не спричиняв моральну шкоду позивачці. Зауважив, що на його думку, в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази того, що позивачці завдано саме душевні та психічні страждання, які свідчать про погіршення стану її здоров`я, порушення стосунків з оточуючих людьми, а також суттєве обмеження прав та можливостей, які потребують додаткових матеріальних затрат тощо щоби свідчило про спричинення їй такої моральної шкоди. Додав, що Європейський суд, практика якого має застосуватись судами відповідно до ст. 10 ЦПК України, неодноразово вказував у своїх рішеннях, що в деяких випадках достатньо моральної сатисфакції у вигляді притягнення особи до відповідальності. Вважає, що такий випадок має місце у цих правовідносинах, оскільки незначні тілесні ушкодження, які позивачка отримала у конфлікті між ними, який вона сама спровокувала, були отримані нею фактично з власної вини, оскільки відповідач лише заспокоював і утримував її, а вона виривалась з метою подальшого розвитку конфлікту. Тому просив у позові відмовити. Ухвалою від 28.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 18.12.2023 сторони у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Представник позивачки подав до суду заяву, у якій просив про розгляд справи у їх відсутності, вказавши, що відзив сторона позивача заперечує, а позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що відзив підтримує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 22 грудня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 18 грудня 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 22 грудня 2023 року в силу ч. 5\~ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2022, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2022, виданого Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №327 (а. с. 5). Від спільного\~проживання у\~подружжя народилась\~одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.04.2023 Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №156 (а. с. 6). Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 16.05.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (а. с. 7). Судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 19.07.2023 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину i відповідного віку, починаючи з 10.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 30). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06.11.2023 позов задоволено частково та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій формі у розмірі 2\~500,00 гривень щомісячно, починаючи з 04.08.2023 і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку (а. с. 31-33). Позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану їй кримінальним правопорушенням, оскільки стверджує, що дії відповідача завдали їй глибоких душевних страждань. При ухваленні рішення суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~23\~ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав.\~Моральна шкода\~полягає,\~зокрема,\~\~у\~фізичному болю\~та стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; у\~приниженні честі\~та гідності\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи.\~Моральна шкода\~відшкодовується грішми,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб.\~Розмір грошового\~відшкодування моральної\~шкоди визначається\~судом залежно\~від характеру\~правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості. Моральна\~шкода відшкодовується\~незалежно від\~майнової шкоди,\~яка підлягає\~відшкодуванню,\~та не\~пов`язана\~з розміром\~цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №4\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що винуватість відповідача у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1\~статті 125 КК України, встановлена вироком суду, який вступив в законну силу. Відтак, позивачка, вона ж потерпіла, зазнала фізичного болю у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, приниженням своєї честі та гідності. Тобто факт заподіяння моральної шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] та настанням шкідливих для позивачки наслідків доведені. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та тривалість моральних страждань позивачки, яка дійсно зазнала фізичного болю, принижень, стресу. Тому відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 гривень, на думку суду, буде відповідати вимогам розумності та справедливості, і за даних конкретних обставин не може вважатися завищеною чи надмірною. Доводи відповідача щодо предмета спору суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки сплата аліментів на дитину та дружину ніяким чином не спростовує факту понесення нею моральних страждань та не є підставою для відмови у стягненні з нього моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Інші доводи відповідача суд вважає спрямованими на уникнення відповідальності та його не бажання відшкодовувати завдану позивачці шкоду. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Враховуючи те, що позов задоволений у повному обсязі сплачений позивачкою судовий збір у сумі 1073,60 гривні підлягає стягненню з відповідача у її користь в силу приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved