Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , призначити його рідну тітку [PERSON] його опікуном та стягнути з відповідачів аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, щодо виховання та розвитку своєї дитини, не проявляють до неї материнського, батьківського піклування, не цікавляться життям та здоров`ям, у зв`язку з чим малолітній [PERSON] , [INFO] поставлений на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування та тимчасово влаштований до тітки [PERSON] , яка може виконувати обов`язки опікуна та на користь якої слід стягнути з відповідачів аліменти на утримання їх дитини. Крім того, зазначили, що [PERSON] та [PERSON] з дворічного віку їхнього сина [PERSON] (2012 рік) не беруть ніякої участі в його утриманні та вихованні. З сином не бачяться взагалі і про потреби хлопчика також не знають. Вихованням та утриманням сина не займаються, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, не спілкуються з ним. Окрім того, батьки зловживають спиртними напоями. Всі питання щодо виховання та утримання вирішуються рідною тіткою малолітнього [PERSON] (рідна сестра батька дитини), в якої фактично він і проживає з дворічного віку за адресою: [ADDRESS] . Відзив на позов відповідачі не подавали. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, згідно якої просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку. Встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. За змістом ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень, які містяться в пунктах 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Наказом Служби у справах дітей Косонської сільської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області №17 від 25 квітня 2023 року малолітнього [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дитину, яка залишилися без батьківського піклування та відповідно влаштований до сімї тітки [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] . Згідно висновку Служби у справах дітей Косонської сільської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області №79 від 09.05.2023 р. вважається за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки вони тривалий час не бачаться з сином та не виконують своїх обов`язків з виховання дитини та утриманні. Вихованням та утриманням малолітнього не займаються, не піклуються про його фізичний та духовний розвиток, не спілкуються з ним. Окрім того, відповідачі зловживають спиртними напоями. Всі питання щодо виховання та утримання вирішуються рідною тіткою малолітнього [PERSON] , в якої фактично він і проживає з дворічного віку за адресою: [ADDRESS] . Установлені судом обставини свідчать про ухилення відповідачів від виконання обов`язків з виховання та піклування щодо своєї дитини. Оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, таку сукупність обставин суд визнає достатньою підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дитини. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання орган опіки та піклування виконавчого комітету Косонської сільської ради, опікунська рада просить призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітнього племінника [PERSON] , [INFO] . Перешкод, які б згідно ст.64 ЦК України, перешкоджали виконанню [PERSON] обов`язків опікуна, судом не встановлено. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, відповідно до ч.2 ст.166 СК України не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Згідно положень ст.67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Крім того, опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо (ст.72 ЦК України). Пунктом 4.9 «Правил опіки та піклування», затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, №34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, суми, які належать підопічним у вигляді пенсій, допомоги чи аліментів, інших поточних надходжень або прибутків від належного їм майна, переходять у розпорядження опікуна і витрачаються на утримання підопічних. Відповідачі не надають коштів на утримання своєї дитини, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку. Частиною 3 ст.181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 28 вересня 2023 року, а тому згідно ч.1 ст.191 СК України з указаної дати повинні стягуватися аліменти на утримання дитини. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в доход держави в розмірі 2147,20 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved