Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13 вересня 2023 року надійшла позовна заява ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 57\~666,01 грн., в тому числі основна сума заборгованості - 13\~239,50 грн., заборгованість за нарахованими процентами по кредиту - 6\~744,40 грн, заборгованість по комісіях 36\~645 грн., сума 3% річних від основної суми заборгованості за період з 20 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року прострочення повернення кредиту - 687,10 грн, сума 3% річних від суми процентів за період з 02 червня 2020 року по 23 лютого 2022 рік прострочення повернення відсотків 350,01 грн., та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що 21 травня 2013 року ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» надав кредит [PERSON] в розмірі 15\~000 грн. згідно заяви № 003-03887-210513. Кредитні кошти надано на 50 місяців шляхом перерахування по рахунку [NUMBER] за період з 20 травня 2013 року по 24 травня 2013 рік від 22 травня 2013 року . 02 червня 2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» був укладений Договір № 2253/К про відступлення прав вимоги до позичальника [PERSON] за Кредитним Договором відступлено Позивачу. Станом на\~дату звернення\~до суду\~ \~розмір заборгованості\~ Відповідача\~за Кредитним\~договором \~становить 57\~666,\~01\~грн.\~в тому\~числі:\~основна сума\~ заборгованості\~ -\~13\~239,50\~грн.,\~заборгованість \~за нарахованими\~процентами по\~кредиту \~-\~6\~744,40\~грн,\~заборгованість по\~комісіях \~36\~645\~грн.,\~сума 3%\~річних від\~основної суми\~заборгованості за\~період з\~20\~червня 2020\~року по\~23\~лютого 2022\~року \~ прострочення\~повернення \~кредиту -\~687,10\~ грн,\~сума 3%\~річних від\~суми процентів\~за період\~ \~з 02\~червня 2020\~року по\~23\~лютого 2022\~рік прострочення\~ повернення\~відсотків \~350,01\~грн.,\~та судові\~витрати по\~справі (а.с.1-5). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 вересня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.69). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 15 вересня 2023 року надійшла інформація, за вказаними параметрами особу не знайдено (А.С. 26). 15 вересня 2023 року суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 27). До суду 05 жовтня 2023 року надійшла інформація про те що відомості стосовно місця проживання відповідача в реєстрі відсутні (а.с. 28). 05 жовтня 2023 року суддя звернувся до Державної міграційної служби України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 29). До суду 30 жовтня 2023 року надійшла інформація про відсутні відомості стосовно місця проживання відповідача (а.с. 30). Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 31-32). Представник позивача в судове засідання не з`явився просив, слухати справу за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини встановленні судом Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 21 травня 2013 між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір (заяву) № 003-03887-210513, відповідно до якою [PERSON] отримала кредит в розмірі 15 000 грн. У відповідності до умовп.2.3 ч. 1 та п.1.1. ч. 3 кредитного договору клієнту надано кредитні кошти строком на 50 місяців шляхом перерахування на поточний рахунок [NUMBER] . Згідно п. 2.4 ч. 1 кредитного договору, клієнт зобов`язується сплатити проценти в розмірі 9,99% річних за користування кредитом. Відповідно до п.2.5 ч. 2 кредитного договору, клієнт зобов`язується сплатити комісію у розмірі 3,49% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідно до п. 3.1 ч. 3 кредитного договору, клієнт погашає кредитну заборгованість не пізніше 21 числа кожного місяця, шляхом нарахування суми грошових коштів у сумі 892,00 грн. у відповідності до графіку платежів на рахунок, відкритий відповідно до п.2.7 ч. 2 кредитного договору. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 02 червня 2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» укладено договір № 2253/К про віступлення прав вимог, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором відступлено позивачу. Відповідно до Витягу, Додаток № 1 до Договору 2253/К про відступлення прав вимоги від 02 червня 2020рок, до ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» перейшло право вимоги до [PERSON] в розмірі 56\~628,90 грн. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 003-03887-210513 від 21 травня 2013 року. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором. Згідно рахунку позивача за кредитним договором№ 003-03887-210513 від 21 травня 2013 року, заборгованість [PERSON] 57\~666, 01 грн. в тому числі: основна сума заборгованості - 13\~239,50 грн., заборгованість за нарахованими процентами по кредиту - 6\~744,40 грн, заборгованість по комісіях 36\~645 грн., сума 3% річних від основної суми заборгованості за період з 20 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року прострочення повернення кредиту - 687,10 грн, сума 3% річних від суми процентів за період з 02 червня 2020 року по 23 лютого 2022 рік прострочення повернення відсотків 350,01 грн. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість за кредитним договором№ 003-03887-210513 від 21 травня 2013 року 13\~239,50 грн. - основна сума заборгованості; 6\~744,40 грн. - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (справа №758/1303/15-ц, провадження №14-68цс18)ст.625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При вирішенні питання про стягнення річних нарахованих, відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12,від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому, лише після спливу визначеного договором строку кредитування позивач має право забезпечити свої права і інтереси на підставі ч.2ст. 625 ЦК України. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати виконання грошового зобов`язання, позивачем сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту становить 687,10 грн; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків становить 350, 01 грн.. Приймаючи до уваги, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, прострочив виконання грошового зобов`язання, тому з відповідача на користь ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» підлягають стягненню 687,10 грн. - сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту; 350,01 грн. - сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків, заборгованість по комісіях 36\~645 грн З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконала умови кредитного договору, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, не подала відзиву з відповідними запереченнями та доказами на їх підтвердження, отже позовні вимоги, які ґрунтуються на умовах договору та закону, підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» заборгованості у розмірі 57 66,01 грн.. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, з відповідача на користь ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 684,00 грн.. Що стосується стягнення на користь позивача витрат на оплату професійної правничої допомоги суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат у розмірі 5 000,00 грн. та в якості доказів понесених витрат на правничу допомогу надано лише Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1456158 від 08 вересня 2023 року. Вказаний доказ на відшкодування судових витрат пов`язаних зі сплатою правової допомоги не є достатнім. На підставі викладеного,

Outcome: partial