Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку спадкування за законом недоотримане за життя її матір`ю, [PERSON] , яка померла [INFO] , нараховані кошти згідно рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року по справі №240/12572/20 в розмірі 375392, 23 грн та від 24.06.2020 року по справі №240/1318/20 в розмірі 56064, 43 грн, а всього 431456, 66 грн. В обґрунтування вимог вказано, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 у справі №240/1318/20 частково задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати [PERSON] пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення у відповідності до статтей 39, 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 року до 02.08.2014 року, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести донарахування та виплату [PERSON] таких виплат. Рішення набрало законної сили та на його виконання видано виконавчий лист. Крім цього, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №240/12572/20 частково задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати із 17.07.2018 року підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 відповідні нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] . Рішення набрало законної сили та на його виконання видано виконавчий лист. За життя мати позивача відповідно до вищевказаних рішень суду отримала лише частину коштів. Після смерті матері позивач прийняв спадщину. На запит нотаріуса з приводу нарахованих коштів відповідно до згадуваних рішень Житомирського окружного адміністративного суду надійшло повідомлення Пенсійного фонду лише щодо пенсії, а щодо недоотриманих коштів відповідачем відповіді не надано. Відповідно до змісту позову, сума недоотриманих коштів за рішенням суду від 24.06.2020 у справі №240/1318/20 становить 56 064, 43 грн, а за рішенням від 14.04.2021 року по справі №240/12572/20 - в розмірі 375 392, 23 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Таким чином, право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті матері порушено та підлягає судовому захисту. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30.10.2023року у справі відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 25). Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю, зазначив, що покладений судом обов`язок здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії здійснюється з одночасним застосуванням вимог законодавства у сфері бюджетного врегулювання. Виплата донарахування може бути здійснена виключно за наявності відповідного бюджетного фінансування з Державного бюджету України. Представник відповідача зазначив, що розрахунок заборгованості, зазначений позивачем у позовній заяві, визначений ним самостійно, та не може бути взятий до уваги, оскільки він здійснений без застосування чинного законодавства, в довільній формі. Нарахування на виконання рішення суду суми заборгованості належить до виключної компетенції ГУ ПФУ у Житомирській області. До відзиву на позовну заяву додано копію Витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та копію розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918150198014 - [PERSON] на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 року по справі №240/1318/20, згідно яких сума доплати за таким рішенням становить 56064, 43 грн. Відповіді на відзив позивачем не подано. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 у справі №240/1318/20 частково задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати [PERSON] пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення у відповідності до статтей 39, 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 року до 02.08.2014 року, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести донарахування та виплату [PERSON] таких виплат. Рішення набрало законної сили 02.03.2021 року та на його примусове виконання судом видано виконавчий лист (а.с. 7-13). Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 у справі №240/12572/20 частково задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати із 17.07.2018 року підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 відповідні нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] . Рішення набрало законної сили 15.05.2021 року та на його примусове виконання судом видано виконавчий лист (а.с. 3-6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2022 (а.с. 14). Позивач є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Згідно з довідкою завідувача Овруцької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.02.2023 №691/02-14, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72325593 від 02.05.2023 року позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON] (а.с.11-16). У відповідь на запит Овруцької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом ГУ ПФУ у Житомирській області від 16.10.2023 року повідомлено про те, що сума заборгованості нарахована за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 року по справі №240/1318/20 за період з 01.01.2014 року по 01.08.2014 року становить 56064, 43 грн, а за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року по справі №240/12572/20 за період з 17.07.2018 року по 31.12.2021 року - 375392, 23 грн (а.с. 19). Таким чином, зазначивши у відзиві на позовну заяву інформацію про наявну заборгованість лише за рішенням суду від 24.06.2020 року по справі №240/1318/20 в сумі 56064, 43 грн та не зазначивши інформації про наявну заборгованість за рішенням суду від 14.04.2021 року по справі №240/12572/20, відповідач у своїй відповіді від 16.10.2023 року, адресованій позивачу, фактично підтвердив наявність такої заборгованості та не довів належними доказами факту її відсутності на момент розгляду справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Матеріалами справи підтверджується, що позивач дійсно є донькоюта єдиним спадкоємцем своєї матері [PERSON] , а відтак, за правилами ст. 1261 ЦК України, належить до першої черги спадкоємців за законом. За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Таким чином, суд вважає, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті матері відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. У постанові від 27.11.2019 року у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд прийшов до висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Судом встановлено, що позивач, як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів. Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем своїх зобов`язань, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору у даній справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с. 22). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4\~314, 56 грн.

Outcome: approved