Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

16 серпня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 26 червня 2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Заявою відповідача підтверджується факт, що він повністю був проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами, у відповідності до статті 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Виконання відповідачем договору вбачається, також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування по картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитку карту на якій, у подальшому, було збільшено розмір кредитного ліміту до 52000 гривень. При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керувався пунктами 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких позичальник при укладенні цього Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою та рішенням Банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно до умов договору позичальник зобов`язаний погашати заборгованість, однак, свої зобов`язання не виконує. Станом на 17 липня 2023 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 52917,11 гривень, яка складається з: 50530,33 гривень заборгованості за кредитом, 2386,78 гривні заборгованості за відсотками за користування кредитом. Оскільки, на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, останній звернувся до суду із вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 26 червня 2013 року у розмірі 52917,11 гривень, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Після виконання судом вимог частин шостої та восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 7 вересня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним та враховуючи положення статей 274, 279 ЦПК України. Представнику позивача було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, після чого, 06 грудня 2023 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 26 червня 2013 року у розмірі 46507,11 гривень, а також понесені позивачем судові витрати. До вказаної заяви долучено розрахунок заборгованості та докази надсилання вказаної заяви відповідачу. Відповідачу копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками було надіслано на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція надіслана відповідачу повернулась на адресу суду без вручення з причин «за закінченням терміну зберігання». Встановивши, що на вказаному конверті було помилково зазначено прізвище адресата (відповідача) « [PERSON] », 26 жовтня 2023 року відповідачу повторно надіслано копію ухвали суду та копію позовної заяви з додатками, які також повернулися до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Так, згідно з частиною 2 статті 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 26 червня 2013 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приват Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват Банку (а.с. 23). Анкета-заява містить анкетні дані, контактну інформацію та підпис відповідача. З позиції позивача, підписавши заяву, відповідач погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщенні на сайті Банку www.privat.ua), тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. Відповідач підтвердив своє волевиявлення щодо приєднання до Умов. Відповідно до довідки банку відповідачу надавались наступні кредитні картки «Універсальна»: [NUMBER] від 26.06.2013, термін дії до липня 2017 року; [NUMBER] від 01.04.2017 року, термін дії до березня 2021 року; [NUMBER] від 28.04.2017, термін дії до березня 2021 року, [NUMBER] від 09.10.2017 року, термін дії до жовтня 2021 року; 41* [NUMBER] від 09.10.2017, термін дії до жовтня 2021 року, [NUMBER] від 23.11.2021 року, термін дії до грудня 2025 року (а.с. 21). Згідно із довідкою про зміну умов кредитування старт карткового рахунку почався 26.06.2013 року (картка № [NUMBER] ) із встановленим кредитним лімітом 7600,00 грн, який протягом 2015 2022 років було зменшено та 12.02.2022 збільшено до 52000,00 грн, а 26.12.2002 зменшено до 0,00 грн (а.с. 22). Факт користування кредитними коштами підтверджується Випискою за договором б/н за період з 26 червня 2013 року по 20 липня 2023 року щодо руху коштів, з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами для особистих потреб, тобто реалізувала своє право на користування кредитним лімітом (а.с. 72-94). Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (стаття 1066 ЦК України) та кредитного договору (стаття 1054 ЦК України). Так, за змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийнятгя пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності з частиною другою статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами першою та другою статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межі встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувалась повернути кредитні кошти в строки та обсязі, визначені умовами договору. Обґрунтовуючи поданий позов, позивачем зазначено, що відповідач належним чином не виконав умов договору та, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 46507,11 гривень, що підтверджується розрахунком (а.с. 105-115). Відповідач не спростував доводів позивача щодо отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, а також суми заборгованості по тілу кредиту, яку заявлено позивачем до стягнення з відповідача відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зважаючи на\~викладені обставини,\~суд вважає\~доведеними факт\~отримання відповідачем\~кредитних коштів\~у позивача,\~користування вказаними\~коштами та\~наявність непогашеної\~заборгованості за\~тілом кредиту\~у розмірі\~46507,11\~гривень, на підставі чого позовні вимоги позивача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2648,00 гривень.

Outcome: approved