Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 05.10.2020 року, реєстраційний номер 66260, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості в розмірі 30383,33 грн. та стягнути судові витрати пов`язані з розглядом даної справи. Позов обґрунтовано тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.08.2023 року (ВП № 64104558) відповідно до виконавчого напису № 66260 виданого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., з [PERSON] звернуто стягнення заборгованість в розмірі 30 383,33 грн. на користь відповідача. Окрім постанови про стягнення боргу на адресу позивача ніяких відповідних документів не надходило, а про заборгованість перед стягувачем йому нічого не відомо, а також не відомо на підставі чого виникла така заборгованість, і на підставі чого проводиться таке стягнення, так як будь-яких договірних відносин з ТОВ «ФК «АЛАНД» у нього не було і не має. Крім постанови приватного виконавця про відкриття ВП, позивач інших документів, які б вказували на виниклу заборгованість та права вимоги отримання заборгованості не отримував. З метою з`ясування обставин справи представником позивача було направлено адвокатський запит на адресу приватного виконавця, приватного нотаріуса та ТОВ «ФК «АЛАНД». Проте, приватний нотаріус Горай О.С. відповідь на адвокатський запит взагалі не надав, відповідач у відповідь на запит повідомила, що запитувана інформація та документи віднесені до банкової таємниці, а тому надати таку інформацію відмовилися, а від приватного виконавця Дорошкевич В.Л. надійшла копія постанови про відкриття ВП від 13.01.2021 року, із ідентифікатор доступу до АСВП. Опрацювавши документи ВП було з`ясовано, що позивач [PERSON] являється боржником за кредитним договором № 97122/0005ХSGF від 12.04.2013 року, укладеним ним з ПАТ «ПЛАТИНУМ Банк» та останнім правонаступником усіх прав та обов`язків на підставі договору відступлення прав вимоги якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД». Згідно виконавчого напису № 66260 виданого 05.10.2020 року строк платежу за кредитним договором № 97122/0005ХSGF від 12.04.2013 року настав і боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь відповідача складає 30 383,33 грн. Позивач вважає, що спірний виконавчий напис видано безпідставно та з порушенням вимог законодавства, а тому являється таким, що не підлягає виконанню. Зазначено норми ЗУ «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса№ 1172 затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року та Порядку вчинення дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Тобто заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. В кредитному договорі № 97122/0005ХSGF від 12.04.2013 року, зазначено, що строк дії кредитного ліміту становить 36 місяців з моменту укладення договору, тобто до 12.04.2016 року, а у виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року, тобто стягнення проводиться за межами визначеного законом строку трьох років. Таким чином зазначена у виконавчому написі прострочена сума заборгованості є незаконною і не являється безспірною. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач вважає, що виконавчий напис було зроблено таємно, без попередження боржника, без направлення боржнику письмової вимоги, та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, без з дотримання нотаріусом вимог встановлених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Ухвалою суду від 03.11.2023 року заяву про забезпечення позову задоволено повністю. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 05.10.2020 року та зареєстрованого у реєстрі за №66260 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ«АЛАНД» заборгованості на загальну суму 30383,33 гривень у виконавчому провадженні № 64104558, що знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. Ухвалою суду від 06.11.2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлені учасникам справи строки на надання заяв по суті справи. Постановлено клопотання позивача про витребування доказів задовольнити та витребувати зазначені в даній ухвалі документи. Учасники справи до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надійшов. Від представника позивача, адвоката Матяш О.О. надійшла заява про розгляд справи без участі сторін в якій останній у зв`язку з установленням особливого режиму роботи в судах, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю суддів та учасників судового процесу у період воєнного стану просить розгляд даної справи проводити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Заяви, клопотання та пояснення по справі від інших учасників справи до суду не надійшли. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено,\~що 05.10.2020\~року приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Горай\~О.С.\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 66260\~про звернення\~стягнення з\~ [PERSON] ,\~який є\~боржником за\~кредитним договором\~№ 97122/0005ХSGF\~від 12\~квітня 2013\~року,\~укладеним із\~ПАТ «ПЛАТИНУМ\~Банк» ЄДРПОУ\~33308489,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків на\~підставі договору\~відступлення прав\~вимоги за\~кредитними договорами\~148К\~від 23.03.2018\~є ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«КРЕДИТ-КАПІТАЛ»\~ЄДРПОУ 35234236,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків якого,\~на підставі\~договору відступлення\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами 11/08/2020-ФА\~від 11.08.2020\~року є\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «АЛАНД»\~ЄДРПОУ42642578.\~Строк платежу\~за кредитним\~договором №\~97122/0005ХSGF\~від 12.04.2013\~року настав\~і боржником\~допущено прострочення\~платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~11.08.2020\~року по\~17.08.2020\~року.\~Сума заборгованості\~складає 29\~883,33\~грн.,\~в тому\~числі:\~-\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту \~10\~000,00\~грн.;\~-\~прострочена заборгованість\~за комісією\~ 0,00\~грн.;\~-\~прострочена заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~становить \~19\~883,33\~грн.;\~-\~строкова заборгованість\~за сумою\~кредиту 0\~грн.;\~-\~строкова заборгованість\~за комісією\~ 0\~грн.;\~-\~строкова заборгованість по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~становить 0 грн.; - строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати із стягувача в розмірі 500 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума,\~що підлягає\~стягненню -\~30\~383,33\~грн.,\~що підтверджується\~копією даного\~виконавчого напису\~від 05.10.2020\~року серії НМК № 771813 /а.с. 43/. На підставі вищевказаного виконавчого напису № 66260 від 05.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. винесено 03.02.2021 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП № 64104558), що підтверджується копією постанови /а.с. 39/. При матеріалах справи також наявна копія винесеної 04.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника /а.с. 23/. На виконання вимог ухвали суду від 13.11.2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» повідомила суд про те, що відсутні документи та/або їх копії, які витребовуються судом з підстав зазначених у даному листі /а.с. 66/. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією (п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», далі - Закону, в редакції на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст.87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом ч.2 ст.87 Закону та п.п.3.2 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172(далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.п.3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. За результатами аналізу вищенаведених норм суд дійшов наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині),\~з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів встановлено, що боржник не повідомлявся в установленому законом порядку про порушення кредитних зобов`язань, а відповідно заборгованість не є безспірною. Таким чином з наданих суду документів встановлено, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, останнім не перевірено безспірності заборгованості, чим порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса під час його вчинення приватний нотаріус Горай О.С., пропонуючи звернути стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 97122/0005ХSGF від 12 квітня 2013 року, керувався ст.ст. 87 -91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При цьому, Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної Постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною вказану Постанову Кабінету Міністрів України в частині, в тому числі й п.2 про доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року №92. Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису (05.10.2020 року), кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входив до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили. А відтак, з врахуванням приписів ст. 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Слід також зазначити, що пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, суд приходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В порядку ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 10 000 грн, позивачем не надано суду жодних доказів та позивачем не виконано вимоги ст. 137 ЦПК України. У позовній заяві зазначено, що по вказаних витратах розрахунок буде надано окремо, проте останній не був наданий. Оскільки суду не надані жодні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, такі витрати не підлягають розподілу.

Outcome: approved