Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Фінансове управління Конотопської міської ради в Сумській області звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача витрати на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] в розмірі 225,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02 жовтня 2023 року Конотопського міськрайонним судом ухвалено вирок відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України за заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] . Останній було спричинено тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку з чим вона перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М.Давидова» з 24.07.23 по 31.07.23 (7 ліжко-днів). На лікування [PERSON] медичним закладом охорони витрачено 225,40 грн. що підтверджується довідкою-розрахунком вказаного лікувального закладу від 29.08.2023 за вих. №2034. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні. Ухвалою суду від 28.11.2023 цивільну справу прийнято до свого провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 14.12.2023 о 09:00 год.; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 8). Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Відповідно до ч. 7 ст. 130 ЦПК копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими документами [PERSON] отримав 02.12.2023 року (а.с.9). Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ.\~ Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Вироком Конотопського міськрайонного суду від 02 жовтня 2023 року, який набрав законної сили 01 листопада 2023 року, [PERSON] визнано винним у спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] та засуджено за ч.1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вироком суду від 02 жовтня 2023 року встановлено, що згідно висновку експерта № 54 від 11.08.2023 потерпіла [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП КМР «Конотопська ЦРЛ» відділення 78 з 24.07.2023 по 31.07.2023 з діагнозом «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Гематома орбіт лівого ока.» Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), що підтверджується характером ушкодження. По часу спричинення дані тілесні ушкодження могли утворитися в час указаний потерпілою, що підтверджується характером ушкоджень та записами медичної документації. По ступеню тяжкості синці, садна згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень. ЗЧМТ. Струс головного мозку не підтверджено об`єктивними даними, томи згідно п. 4.6 правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень в оцінку ступеню важкості братися не може. Перебування на стаціонарному лікуванні зумовлено як тактикою лікаря так і суб`єктивними скаргами потерпілої. (а.с. 4). Відповідно до довідки-розрахунку про фактичні витрати, наданої комунальним закладом «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка м. Давидова» за липень місяць 2023 року, [PERSON] перебувала на лікуванні у неврологічному відділенні з 24.07.2023 по 31.07.2023 (7 днів) і на її лікування було витрачено 225,40 грн (а.с. 5). ІV. Норми права. Статтями\~15,\~16 ЦК,\~статтею 4 ЦПК\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК України). Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно із Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 16\~липня 1993\~року № 545\~(далі - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку\~сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 3 Порядку встановлено, що\~визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому\~\~перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної\~\~особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (пункт 4 Порядку). Згідно із ч.6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. V. Оцінка суду. Суд вислухавши сторони, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності,\~\~суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. В силу ч.6 ст. 82 ЦПК України обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілій не підлягають повторному доказуванню під час розгляду цивільної справи. Розмір витрат на лікування потерпілої [PERSON] 225,40 грн., об`єктивно підтверджується наданим розрахунком, а тому підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2684 грн. судового збору.

Outcome: approved