Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити її батьківських прав відносно малолітньої дочки - [PERSON] . В обгрунтування позову вказав, що [INFO] у нього з відповідачкою народилася спільна дитина - [PERSON] . З відповідачкою він не перебував у зареєстрованому шлюбі. З моменту народження дитина проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні. Звертає увагу, що саме він забрав дитину з пологового будинку, оскільки відповідачка категорично відмовлялася від дочки. Окрім того, вказує, що фактично з часу народження дитини відповідачка не проявила до дитини жодних материнських почуттів, не цікавиться її життям та здоров`ям, не проявляє уваги та не навідує дитину. Зазначене свідчить, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Більше того, надала письмову згоду, нотаріально засвідчену, про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, просив справу розглянути у його відсутність. В судове засідання не з`явилася відповідачка, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява, відповідно до якої, надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та просила справу слухати за її відсутності. Представники Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, подавши висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши у сукупності надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої - [PERSON] , [INFO] . З копії акту від 21.08.2023 року, виданого ЛКП "Господар", встановлено, [PERSON] проживає разом з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що батько дитини [PERSON] відвідує з дочкою [PERSON] планові та позапланові візити до одного року в дитячій консультації. Згідно висновку Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації від 13.12.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно нотаріально завіреної заяви [PERSON] , остання надала згоду на позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , вказавши при цьому, що дана вагітність була випадковою, народжувати та виховувати дитину не мала наміру та не буде. Ні з позивачем, ні з малолітнью дочкою вона не проживала та не проживає. З дитиною не бачиться, не підтримує жодних відносин та материнських почуттів до неї не має. З дня виписки з пологового будинку [PERSON] проживає разом з батьком - [PERSON] , який повністю утримує, виховує та піклується про неї. Відповідно до Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають або обмежують доступ дитини до культурних та інших духовний цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Так, згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної, середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 19 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України - ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначені вище обставини справи, що підтверджені належними та допустимими доказами, можна розцінювати як винну поведінку матері та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дитини є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , а позов відповідно задовольнити. Враховуючи клопотання позивача, судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved