Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором №60200195975 від 08.09.2021 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] у розмірі 16307,60 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару у розмірі - 11246,00 гривень; суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору у розмірі - 5061,60 гривень, а також судові витрати пов`язані з розглядом даної справи, що є предметом позовних вимог. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.09.2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір №60200195975 про отримання товарів в системі Плати Пізніше™. Згідно умовами договору, відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу Телефон мобільний Apple iPhone 12 Pro Max 128 GB (MGD83), встановленою вартістю 42532,00 грн. Передача товару відповідачу була засвідчена підписом відповідача на Договорі. Згідно умов вищевказаного договору, розмір місячного платежу становить 3948,00 грн., кількість місячних платежів: 9. Позивач вказує. що відповідач належним чином не виконує покладені на нього зобов`язання в частині сплати платежу, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 16307,60 грн., з яких: 11246,00 грн. суми заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого Товару та 5061,60 грн. штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2 - 12-3 Договору, що є предметом позовних вимог. Позивач вказує, що на підставі п. 1.1, п. 1.3 Договору ТОВ «ФК «Фангарант Груп» набуло право грошової вимоги. 17 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», станом на 01.11.2023 року відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» та ФОП [PERSON] » укладено Договір № 2021022303 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ (факторингу), за п.п. 1.1, 1.3 якого постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за Договорами з клієнтами, процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Права вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів (послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступаються постачальником на користь процесинг-центра в момент підписання відповідно Договору з клієнтом. (а.с. 15) 08 вересня 2021 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір № 60200195975 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, за умовами якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу Телефон мобільний Apple iPhone 12 Pro Max 128 GB (MGD83), встановленою вартістю 42532,00 грн., та на умовах лізингу встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами в розмірі 3948,00 грн. до 20 числа кожного місяця, всього 9 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору. (а.с. 11) Згідно із п. 8.2, 9.1 Договору порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, що є невід`ємною частиною цього Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил. Якщо, за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього Договору клієнтом та постачальником. У разі, якщо момент підписання цього договору на співпадає у часі з моментом надання Клієнту товарів (послуг), Клієнт може отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). Підпис Клієнта у цьому Договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) належної якості, кількості та комплектації. Пунктом 12.1 договору встановлено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.12.2, 12.3 Договору, у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення спати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Відповідно до п. 1.1, 1.3 Договору № 2021022303 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ (факторингу) від 20.07.2022 року всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов Договору були відступлені Постачальником на користь Позивача в момент підписання Договору з Клієнтом. За матеріалами справи убачається, що відповідачем здійснено часткове виконання умов Договору № 60200195975 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ від 08.09.2021 року та сплачено: 10.09.2021 року - 7000,00 грн., 20.10.2021 року - 3948,00 грн., 14.11.2021 року - 3948,00 грн., 21.12.2021 року - 3948,00 грн., 21.01.2022 року, 28.01.2022 року - 4346,00 грн., 22.03.2022 року - 4148,00 грн., 17.07.2022 року - 2000,00 грн., 13.08.2022 року - 1000,00 грн., 08.10.2022 року - 1000,00 грн., 13.11.2022 року - 1000,00 грн., а всього 36300,31 грн., з яких 31300,31 грн. - місячний платіж та 5000,00 грн. неустойки. (а.с. 17) Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За правилом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Як убачається з розрахунку заборгованості за Договором про отримання товарів в ситсемі ПлатиПізніше™ №60200195975 від 08.09.2021 року, відповідачем порушено умови договору в частині сплати основної суми, на момент закінчення строку дії договору, відповідач мав сплатити на рахунок позивача суму у розмірі 42532,00 грн., разом з тим, відповідач сплатив на рахунок позивача грошові кошти в сумі 36300,31 грн., які були розподілені на оплату суми неустойки у розмірі 5000,00 грн. та основної суми боргу у розмірі 36300,31 грн., а тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 16307,60 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару у розмірі - 11246,00 гривень; суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору у розмірі - 5061,60 гривень є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, розмір заборгованості підтверджується долученими до справи доказами, в той же час, відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням часткового задоволення позову стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 2648 грн. 00 коп.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved