Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з літа 2020 року, вона з [PERSON] перебували у стосунках, від яких у них народилася спільна донька - [PERSON] [INFO] . Так, як вона з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, то свідоцтво про народження дитини було видано на підставі ст. 126 Сімейного кодексу України - визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Позивач вказує, що від часу народження дитини і до теперішнього часу дочка проживає разом зі нею, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2022/002291842 від 23.12.2022 року та перебуває на повному її утриманні. Так як з відповідачем у спільних стосунках виникли розбіжності, тривалий час матеріальну допомогу на утримання дитини він не надавав. Це не перший випадок ненадання матеріальної допомоги дитині відповідачем, так як за час її вагітності відповідач жодним чином не надавав фінансової допомоги. Відповідач не має стабільного заробітку, деякий час перебував на військовій службі, до військової служби був фізичною особою-підприємцем, відповідно стягнення аліментів у частині від заробітку є недоцільним, так як доходи його є нестабільними. Інших дітей у відповідача немає, у приватній власності є рухоме та нерухоме майно, що свідчить про відсутність фінансових проблем. Дана сума аліментів на утримання дитини, на думку позивача, є обґрунтованою, так як дитина готується до садочку - плата за який повинна надходити щомісячно, також дитина часто хворіє та має слабкий імунітет, що підтверджують виписки з медичної карти. Крім того, дитина перебуває не диспансерному обліку у нефролога, відповідно до свого захворювання потребує відповідного лікування. Розмір аліментів має бути необхідним достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У зв`язку із цим, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошові у сумі у розмірі 12000,00 грн. щомісячно і до повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 20.11.2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідачу копія позовної заяви з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі направлялись за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт повернувся на адресу суду без вручення. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади № 2022/002291842 від 23.12.2022 року, а тому відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Ст. 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 12000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, позивач мотивує тим, що відповідач має нестабільні заробітки, був фізичною особою-підприємцем та має у власності рухоме та нерухоме майно. Крім того, позивач на підтвердження того, що дитина часто хворіє надано суду копії історії розвитку дитини, виписки № 2080/248/2022 із медичної карти амбулаторного хворого КНП Черкаської міської інфекційної лікарні від 26.09.2022 року, інформації про огляд лікарем від 17.03.2023 року, консультативного заключення педіатра Педіатричної амбулаторії Першого ЧМЦПМСД від 07.05.2023 року, виписки № 1785 із медичної карти амбулаторного хворого КНП Черкаська міська дитяча лікарня від 16.05.2023 року, консультативного заключення педіатра від 20.07.2023 року, відомостей про огляд лікаря Педіатричної амбулаторії Першого ЧМЦПМСД від 23.10.2023 року, 27.10.2023 року, відомостей з медичної картки про Д-облік від 01.06.2023 року та від 23.08.2023 року. Відповідно до\~ст.\~185\~СК України,\~той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов`язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Розмір\~участі одного\~з батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину в\~разі спору\~визначається за\~рішенням суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказані відомості про хвороби дитини, стосуються додаткових витрат на дитину, щодо яких позивачем не заявлялись вимоги до відповідача. Також, позивачем надано відомості з інтернет ресурсу YouControl, в яких щодо [PERSON] наявна інформація про реєстрацію його як фізичної особи-підприємця 08.08.2019 року, та про припинення статусу ФОП 29.12.2021 року. На думку суду, вказані відомості не можуть свідчити про такий матеріальний стан відповідача, за якого він міг би сплачувати 12000,00 грн. щомісячно. Отже, на підтвердження того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини саме в такому розмірі позивачем не надано доказів, тому суд, виходячи з засад справедливості та розумності вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають до часткового задоволення, та з відповідача на утримання дитини слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial