Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі частини з усіх видів заробітку. Позивач зазначає, що проживає разом з дітьми, які знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками та не надає кошти на утримання дітей, в зв`язку з чим позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку/доходу та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 16.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 24.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги визнав частково, та просить визначити розмір аліментів в розмірі частини, оскільки має на утриманні матір пенсійного віку, а також перебуває в Збройних Силах України, а тому частину заробітної плати, яку отримує витрачає на необхідне спорядження. Позивач відповідь на відзив не подавала. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 13.10.2020 було розірвано /а.с. 6/. За період подружнього життя у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] /а.с. 5/. Діти проживають разом з позивачем. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню аліментів в розмірі 1/3 частини на двох дітей, оскільки згідно наданих відомостей відповідачем щодо отримуваних доходів, останній в змозі сплачувати аліменти у визначеному СК України розмірі на двох дітей, який в свою чергу забезпечить належні умови утримання дітей. На підставі викладеного та

Outcome: partial