Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 25 січня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюбні відносини з відповідачем припинилися, проте наразі перебувають у зареєстрованому шлюбі та проживають разом. Стверджує, що діти проживають разом з ними, проте, всі обов`язки щодо утримання та виховання дітей вона несе самостійно, а відповідач ухиляється від їх утримання Додає, що угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між ними не досягнуто. Також зазначає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати двох неповнолітніх дітей Таким чином, наголошує, що оскільки в добровільному порядку відповідач кошти на утримання дітей відповідач не надає, тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на їх утримання. Враховуючи наведене просить: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь кошти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від доходу починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2023 року в справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу також копію позовної заяви з додатками. 23 листопада 2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку щомісячно, оскільки, що на даний момент з нього йде стягнення в розмірі частини доходів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за рішенням Лохвицього районного суду Полтавської області. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 25 січня 2014 року складено відповідний актовий запис № 22, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області 25 січня 2014 року. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] , народився [INFO] , батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , народилася [INFO] , батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2023/008316572 від 13 жовтня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією витягу з реєстру територіальної громади №2023/008316559 від 13 жовтня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією витягу з реєстру територіальної громади №2023/008316544 від 13 жовтня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Виконкомом Чорнозаводської міської ради Лохвицького району Полтавської області, [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . В листі Лохвицького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області від 11.09.2023 року №18337/17.15-5 долученому відповідачем до відзиву на позовну заяву, зазначено, що за результатами розгляду заяви за вх. N? 3620/17.15-30/5 від 21.08.2023, що надійшло на електронну адресу Лохвицького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі відділ ДВС) з 22.08.2023 року перебувало виконавче провадження N? 56844327 з примусового виконання виконавчого листа N? 2-556 виданого 22.08.2011 року Лохвицьким районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , та стягнення проводилися щомісяця, починаючи з 28.07.2011 р. і до досягнення повноліття дитиною, в розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Як вбачається з позовної заяви, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідач є особою працездатного віку, також суду не надано доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача чи наявності інших тяжких обставин, тому відповідач може надавати кошти на утримання неповнолітніх дітей. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~із ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно норм ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу. При цьому суд зазначає, що рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області 22 серпня 2011 року ухвалено стягувати з [PERSON] \~аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] та проводити стягнення щомісяця, починаючи з 28 липня 2011 року і до досягнення повноліття дитиною в розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Таким чином на даний момент на утримання сина [PERSON] , [INFO] , рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 22 серпня 2011 року стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача. Згідно позовної заяви позивач просить визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від доходу відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З даної норми закону вбачається, що розмір аліментів на трьох дітей визначається в розмірі 1/2 частки від доходу платника аліментів. Таким чином суд зазначає, що у разі призначення аліментів в розмірі 1/2 частки від доходу відповідача, який просить присудити позивач, з відповідача фактично будуть стягуватись аліменти в розмірі, що поставить відповідача у скрутне матеріальне становище та унеможливить належне виконання рішення. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Крім того, суд зазначає, що статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійні підстави для зменшення або збільшення розміру аліментів. Підставою для зміни розміру аліментів є, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, звернення про зменшення розміру аліментів у відповідності до положень ч. 7 ст. 170 ЦПК України, або ж перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у відповідності до частини 8 зазначеної статті. Статтею 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Виходячи із встановлених по справі обставин, щодо працездатного віку відповідача, обов`язку обох батьків утримувати дітей, вік дітей, необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище платника аліментів, факт сплати аліментів на утримання дитини за рішенням суду, відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовільнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 06 вересня 2023 року. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме\~у справах про стягнення аліментів. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Outcome: partial