Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.05.2018 між АТ «АКБ «Конкорд» та [PERSON] підписано Заяву про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договір платіжної карти. Відповідно до Заяви про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки відповідач надав АТ «АКБ «Конкорд» свою згоду на відкриття поточного рахунку на умовах, визначених у цій Заяві, а також повністю та безумовно приймає пропозицію Банку укласти Публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «Конкорд» на умовах, зазначених в Публічному договорі. [PERSON] підтвердив, що перед поданням цієї Заяви він, як представник власника рахунку, ознайомився з Тарифами Банку та Умовами Публічного договору, які знаходяться на офіційному сайті Банку та в установі Банку, з ними погоджується і зобов`язався їх виконувати. Відповідачу відкрито рахунок пакет «Golden dream» та видано платіжну картку. На підтвердження отримання картки [PERSON] надав розписку на якій своїм підписом підтвердив видачу та отримання банківської платіжної карти АТ «АКБ «Конкорд». 08.05.2018 між АТ «АКБ «Конкорд» та [PERSON] підписано Заяву про надання кредиту/Кредитний договір № 50408-МПК. Відповідно до заяви, [PERSON] звернувся до АТ «АКБ «Конкорд» з офертою та проханням надати Кредит у національній валюті в розмірі 40204,00 грн. строком до 07.05.2020 зі сплатою процентної ставкою 45% річних, на умовах та в порядку передбаченому в цій Заяві та Публічним договором. Разом з заявою відповідач підписав розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконував, через що станом на 23.02.2023 у нього утворилась заборгованість в загальному розмірі 51423,34 грн., з яких: заборгованість за прострочене тіло кредиту - 22049,38 грн., плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 14414,58 грн., пеня - 14959,38 грн. У зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22.05.2023 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.06.2023 відповідач [PERSON] до суду подав заяву про застосування строків позовної давності. Вказує, що заява про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договір платіжної карти № 50408-МПК підписана [PERSON] та подана до Банку 07.05.2018 у заяві про надання кредиту зазначений термін до 07.05.2020. Після 07.05.2020 всі відносини у відповідача з АТ «АКБ «Конкорд» припинилися, а позовна заява складена 16.05.2023. 30.06.2023 відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог до суду подав відзив на позовну заяву. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. Позивачем не надано належних доказів видачі позичальнику кредиту у заявленій сумі, а саме: не було надано кредитного договору, меморіальний ордер чи інший первинний бухгалтерський документ, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, рішення банку про встановлення відповідачу кредитного ліміту (не довідку, а саме рішення, ким і коли воно прийняте, ким затверджене), заяву на видачу готівки з позичкового рахунку позичальника чи будь-яких інших документів про отримання позичальником коштів банку, а саме за кредитним договором, а не за публічним договором. У матеріалах справи міститься розписка про отримання платіжної картки № [NUMBER], проте, відсутні будь-які докази (документи) щодо надходження коштів на картковий рахунок. Умови та Правила надання банківських послуг прописані в публічному договорі, однак у матеріалах справи відсутні відповідні докази та не засвідченні належним чином і не містять підпису відповідача, що не може вважатися належним та допустимим доказом. До матеріалів справи не надано достатніх доказів для стягнення витрат на професійну правничу, зокрема не надано акту виконаних робіт та квитанцію про сплату витрат на правничу допомогу, тощо. На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 11.07.2023 на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив. Відповідно до якої, представник АТ «АКБ «Конкорд» вважає відзив не обґрунтованим та помилковим в зв`язку з чим надає письмові заперечення та пояснення у формі відповіді на відзив. Після закінчення строку дії заяви про надання кредиту, а саме 07.05.2020 [PERSON] визнав існування кредитної заборгованості та неодноразово здійснював її часткове погашення. З огляду на це перебіг позовної давності перервався та має відраховуватися від 02.09.2020. Отже, позивач до суду звернувся з позовної заявою в межах строку позовної давності. Крім того, в публічному договорі термін позовної давності збільшено тривалістю в 10 років. Розрахунок заборгованості та виписка по руху коштів по рахунку скріплені печаткою Банку, підписані уповноваженою особою та відповідають усім вимогам щодо первинних банківських документів. Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що позивачем не надано доказів того, що подана ним редакція Договору та Тарифів діяла на момент укладення договору. Проте, представник позивача не погоджується із твердженням відповідача. Оскільки, згідно розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по рахунку відповідач вносив платежі по Кредитному договору, а отже, останній погодився із умовами і виконував покладені на нього зобов`язання. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, сторона позивача зазначає наступне. Представник АТ «АКБ «Конкорд» вважає, що дана сума співмірна з витратами адвоката на супроводження даної справи за мірками розміру на правову допомогу адвокатів м. Києва. 24.07.2023 через підсистему «Електронний суд» відповідачем подано до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив обставин. Оскільки, відповідач вважає доводи позивача викладені в відповіді на відзив неналежними, необґрунтованими та таким, що вводять суд в оману. Розрахунок вимог банку та довідка не можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку. Жодного із документів, які можуть підтверджувати факт проведення розрахункових операцій позивачем до суду не надано. Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо надання кредитних коштів за договором про надання кредитних коштів. Крім того, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку вимог банку. Зважаючи на вищевикладене та відсутність належних доказів наданих позивачем, [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимогах АТ «АКБ «Конкорд». 01.08.2023 представником АТ «АКБ «Конкорд» до суду подані письмові пояснення. Відповідно до яких, сторона позивача ознайомившись з запереченнями відповідача, вважає їх необґрунтованими та помилковими враховуючи наступне. Розрахунок заборгованості є належним доказом, що підтверджує перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача та наявність заборгованості [PERSON] перед АТ «АКБ «Конкорд». Крім того, до суду надано деталізовану Виписку руху коштів по рахунку за період з 08.05.2018 по 28.06.2021, з якої чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за Кредитним договором, а отже не мав жодних заперечень щодо факту укладення Кредитного договору та наявності заборгованості. В судовому засіданні представник позивача АТ «АКБ «Конкорд» - Прядка Т.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили застосувати строк позовної давності. Вислухавши вступне слово представника позивача АТ «АКБ «Конкорд» - Прядки Т.М., відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Судом встановлено, що 08.05.2018 між АТ «АКБ «Конкорд» та [PERSON] на підставі його заяви від 08.05.2018 укладено Кредитний договір № 50408-МПК. У вказаній заяві зазначено, що відповідач звертається до Банку з офертою та просить надати йому Кредит, у національній валюті в розмірі та в порядку, передбаченому в Заяві та Публічним договором. Таким чином, підписавши Заяву про надання кредиту/Кредитний договір та приєднавшись до Публічного договору, Відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами Публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АКБ «Конкорд» на умовах зазначених в Публічному договорі та розміщених на офіційному сайті АТ «АКБ «Конкорд», а також, підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами Позивача та погоджується з ними. Клієнт приєднується до Публічного договору шляхом подання Заяви про надання банківського продукту/послуги встановленої Банком форми, яка свідчить про згоду на прийняття пропозиції Банка на умовах зазначених в Публічному договорі безумовно та в повному обсязі (п.2.2 Публічного договору). Укладання Публічного договору відбувається під час звернення Клієнта до Банку шляхом оформлення та підписання Клієнтом Заяви про надання банківського продукту/послуги, яка містить згоду Клієнта на прийняття пропозиції АТ «АКБ «Конкорд» укласти Публічний договір комплексного банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб АТ «АКБ «КОНКОРД» (акцепт). Підписанням відповідної Заяви про надання банківського продукту/послуги Клієнт підтверджує, що вона ознайомлена з умовами Публічного договору, прийняла його умови безумовно та в повному обсязі, прийняла на себе зобов`язання дотримуватись їх та згодна з укладанням з Банком Публічного договору (п.2.6.1 Публічного договору). Датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви Сторонами та скріплення печаткою Банку відповідно до п. 2.6.12 Публічного договору (п.6.4 Публічного договору). Кредитний договір складається з Заяви, Тарифів Банку (відповідно до Банківського продукту/послуги), Розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки та цього Публічного договору (п.6.5 Публічного договору). При цьому, у заяві про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки від 07.05.2018 сторони погодили валюту рахунку - гривня, тип картки - MasterCard Unembossed, тарифний пакет GOLDEN DREAM. До заяви про надання кредиту позивачем надано тарифний пакет на випуск та обслуговування банківських платіжних карток та паспорт споживчого кредиту «GOLDEN DREAM», підписаний відповідачем. У повідомленні про умови кредитування за кредитним продуктом «GOLDEN DREAM», підписаного відповідачем, зазначені основні умови кредитування, зокрема: тип кредиту - кредитний ліміт (овердафт); мета отримання кредиту - задоволення споживчих потреб клієнт; термін кредитування кредитним лімітом (овердафтом) - до 12 місяців; процентна ставка 45% річних; розмір кредитного ліміту від 3000,00 грн. до 100000,00 грн. (включно), тощо. Крім того, з наданих документів вбачається, що [PERSON] був ознайомлений із сукупною вартістю отриманого кредиту, що підтверджується його підписом у відповідному розрахунку. Публічний договір вважається укладеним з дати вчинення Банком на відповідній Заяві про надання банківського продукту/послуги Клієнта відмітки про її прийняття. Скріплення печаткою Банку Публічного договору здійснюється за домовленістю Сторін, яка зазначається у відповідній Заяві про надання банківського продукту/послуги (п.2.6.2 Публічного договору). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розписки про отримання платіжної картки від 27.05.2018 підписаної відповідачем, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] отримав в ПАТ «АКБ «Конкорд» платіжну карту № [NUMBER] . Позивачем надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника. Таким чином, позивач умови договору виконав. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] , з якої вбачається, що останній користувався встановленим кредитним лімітом. Проте відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.02.2023 утворилась заборгованість в розмірі 51423,34 грн., яка складається з: заборгованості за прострочене тіло кредиту - 22049,38 грн., плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 14414,58 грн.; пені - 14959,38 грн. Доказів на спростування розміру заборгованості наявної у відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. 03.03.2023 на адресу відповідача [PERSON] позивачем направлена досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості через неналежне виконання останнім грошових зобов`язань за Кредитним договором № 50408-МПК від 08.05.2018. Вказана вимога була повернута відправнику у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується витягом з офіційного сайту AT «Укрпошта» відстеження поштового відправлення за трек-номером № 020948694938. Разом з тим, сума заборгованості за кредитом останнім не була погашена. Оскільки позичальник [PERSON] прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «АКБ «Конкорд» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ «АКБ «Конкорд» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 50408-МПК від 08.05.2018 у сумі 36463,96 грн., що складається із: заборгованості за прострочене тіло кредиту - 22049,38 грн., плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 14414,58 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в цій частині. Щодо стягнення пені суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім цього, ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормою ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно до ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Так, відповідно даних, які містяться у Паспорті споживчого кредиту «GOLDEN DREAM», сторонами погоджена сплата клієнтом пені у разі порушення своїх зобов`язань у розмірі 7,6% +10 грн. на місяць від щоденних залишків простроченої заборгованості по кредиту. З наданого розрахунку вбачається, що позивачем здійснено нарахування пені у розмірі 14959,38 грн. за період з 01.08.2018 по 31.07.2020. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №591-ІХ від 13.05.2020 внесено зміни у пункті 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Таким чином, з урахуванням викладених норм закону, перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем та не спростований відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 10006,72 грн. за період з 01.08.2018 по 29.02.2020. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Разом з тим, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності до розглянутих вище вимог. Згідно з приписами статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як встановлено судом, [PERSON] здійснював погашення кредитного заборгованості за Кредитним договором № 50408-МПК від 08.05.2020, 12.06.2020 в розмірі 3000,00 грн., 17.08.2020 в розмірі 2000,00 грн., 02.09.2020 в розмірі 2000,00 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с.25). Із матеріалів справи вбачається, що із даним позовом позивач звернувся до суду 19.06.2023, що підтверджується відбитком вхідного штампу канцелярії суду. Підсумовуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача пред`явлено до відповідача в межах строку позовної давності, а тому строк позовної давності судом не застосовується. Враховуючи вищевикладене, доказів на спростування викладених в позовній заяві та письмових матеріалах обставин, щодо наявної заборгованості за кредитним договором, відповідачем суду не надано, встановивши факт укладення між сторонами Кредитного договору № 50408-МПК від 08.05.2018, приймаючи до уваги погодження усіх істотних умов договору, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 50408-МПК від 05.08.2018 у розмірі 46470,68 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн., то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2425,53 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial