Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

У грудні 2018 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 14.02.2008 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 2205, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 65 000 доларів США зі строком погашення не пізніше 13.02.2018 року зі сплатою 14 % річних та з метою забезпечення виконання зобов`язань того ж дня укладено іпотечний договір № 1141, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2010 року стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 592 653 грн. 05 коп. Оскільки заборгованість за кредитним договором не погашена, а за умовами кредитного та іпотечного договорів банк має право стягнути заборгованість за кредитним договором шляхом звернення на предмет іпотеки, АТ «Державний ощадний банк України», з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 62 457, 01 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну предмету іпотеки для подальшої реалізації на рівні не нижчому на звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У поданому відзиві на позовну заяву [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. У відповіді на відзив на позовну заяву АТ «Державний ощадний банк України» просило суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість наведених у відзиві відповідачем обставин. У запереченнях на відповідь на відзив [PERSON] заперечуючи доводи позивача просить відмовити у задоволенні позову повністю. [INFO] [PERSON] помер, про що зроблено відповідний актовий запис № 14068 від 13.06.2021. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року залучено [PERSON] в якості правонаступника [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву в якій просить суд позов задовольнити, розглядати справу без його участі та не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи судом повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без її участі не подавала. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 14.02.2008 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 2205, відповідно до п. 1.1 якого банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 65 000 доларів США, а позичальник зобов`язується отримувати, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. (т. 1 а.с. 11-12). Згідно п. 1.6 договору загальний термін користування кредитом складає 10 років, при цьому дата останнього погашення кредиту не пізніше 13.02.2018 року. Відповідно до п. 3.1 договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується нотаріально посвідченим іпотечним договором на предмет іпотеки. Згідно п. 4.2.2 банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 5.1 договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки понад неустойку (пеню, штраф). В забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON] за договором відновлюваної кредитної лінії № 2205, між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений іпотечний договір № 1141 від 14.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Дідович І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 142 (т. 1 а.с. 15-17). Предметом іпотеки за іпотечним договором виступає нерухоме майно іпотекодавця - двохкімнатна квартира [ADDRESS] зі всіма невід`ємними її приналежностями, загальною площею 51,50 кв. м, житлова площа 29,1 кв. м, що належить [PERSON] на підставі договору дарування від 28.01.2008 року. Згідно п. 6.1 іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконана, а також у будь-якому, не залежно від настання строку платежу, випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим договором та/або у випадку невиконання іпотекодавцем своїх обов`язків, передбачених кредитним договором. Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2010 року позов АТ «Державний ощадний банк України» задоволено, солідарно стягнуто на його користь з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 592 653 грн. 05 коп. (т. 1 а.с. 18). Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23.10.2018 року розстрочено [PERSON] виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05.05.2010 року строком на 1 рік з щомісячною сплатою платежу у розмірі 2 000 грн. 00 коп., які підлягають зарахуванню в рахунок погашення боргу на підставі вищевказаного рішення суду (т. 1 а.с. 19-20). [PERSON] у період з грудня 2018 року по січень 2020 року на виконання ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 23.10.2018 року сплачував заборгованість по 2 000 грн. 00 коп. в місяць, про що свідчать відповідні квитанції, що містяться у матеріалах справи (т. 1 а.с. 142-163). Згідно листа Оболонського відділу ДРАЦС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) № 2198/215-80 від 26.08.2022 року виявлено актовий запис № 14068 про смерть [PERSON] , складеного 13.06.2021 року Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Київ) (т. 1 а.с. 219). Постановою заступника начальника відділу Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 18.09.2021 року у ВП № 53128463 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь АТ «Державний ощадний банк України» закінчено виконавче провадження у зв`язку зі смертю боржника 13.07.2021 року (т. 2 а.с. 25). Відповідно до інформаційної довідки № 69972762 від 08.09.2022 року у спадковому реєстрі відсутня інформація відносно [PERSON] (т. 1 а.с. 240). Згідно листа відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації № 104/22-813 від 29.11.2022 року станом на 12.06.2021 року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] з 20.09.1977 року по 12.08.2021 рік, [PERSON] з 20.09.1977 року та [PERSON] з 20.12.2005 року по 03.08.2021 рік (т. 1 а.с. 241). Згідно розрахунку заборгованості, з урахування сплачених [PERSON] , під час розгляду справи сум, борг за кредитним договором № 2205 становить 62 457, 01 доларів США, з яких 57 018, 75 доларів США загальної суми заборгованості по кредиту, 597, 89 доларів США загальна сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу та відсотків, 4 840, 37 доларів США загальна сум а3% річних від прострочених сум основного боргу . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 575 ЦК України установлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 590 ЦК України та ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється окрім іншого на підставі рішення суду. У п. 5-2 розділу VI Прикінцевих положень Закону України «Про іпотеку» зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено те, що спірна квартира передана [PERSON] в іпотеку АТ «Державний ощадний банк України» на забезпечення виконання зобов`язання за договором відновлюваної кредитної лінії № 2205 від 14.02.2008 року, яким порушено умови основного зобов`язання забезпеченого іпотекою, внаслідок чого наявна заборгованість, яку успадкувала [PERSON] , суд дійшов висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто на квартиру [ADDRESS] . Проте, враховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Outcome: approved