Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтував тим, що 23 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду №С11.217.72750 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки. Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 25000,00 грн. строком до 23 лютого 2021 року, а Позичальник відповідно зобов`язалася повернути його разом іншими платежами. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок та надавши кредитні кошти в розмірі 25000,00 грн. в межах кредитного ліміту визначеного в п.3.2. Договору. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлено у розмірі 200000,00 грн., який визначений в п. 3.1 Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за Договором №С11.217.72750 від 23 лютого 2017 року, яка станом на 03 грудня 2020 року становить 81833,81 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом 25000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 56833,81 грн. 03 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги до боржника. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03 грудня 2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право вимоги за Договором №С11.217.72750 від 23 лютого 2017 року, що укладено між АТ «Ідея Банком» та [PERSON] . У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за Договором №С11.217.72750 від 23 лютого 2017 року виникла заборгованість, яка станом на 23 лютого 2022 року становить 96492,98 грн, що включає тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати та які позивач просить суд стягнути з відповідача а також сплачений судовий збір та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Аргументи учасників справи Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відзив на позовну заяву відповідач не надала. В судове засідання відповідач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, за зареєстрованим місце проживання (перебування), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду 06 грудня 2023 року та 13 грудня 2023 року. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи шляхом направлення на поштову адресу за зареєстрованим місцем знаходження, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 23 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду №С11.217.72750 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (а.с.5-7). Відповідно до п.2 Договору Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску. Згідно з п.3 Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00грн. (п.п.3.1. Договору); Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 25000,00грн. (п.п.3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24% річних (п.п.3.3. Договору) (а.с.5). Розмір обов`язкового мінімального платежу визначається згідно з Тарифами Банку. Про суму коштів, які складають обов`язків щомісячний платіж, Банк щомісячно інформує клієнта за допомогою смс-повідомлення, що надсилається на абонентський номер Клієнта, вказаний ним в заяві на приєднання (п.п.3.4. Договору). Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 25000,00грн. строком до 23 лютого 2021 року, а Позичальник відповідно зобов`язалася повернути його разом іншими платежами згідно з умовами Договору. Згідно із п.4. Договору Підписанням Угоди Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Типовим графіком і розрахунком сукупної вартості Кредиту. Як вбачається з п.п.5.1. Угоди Клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною www.ideabank.ua та які їй роз`яснені, зрозумілі та з якими вона цілком згідна. Відповідно до п.п.5.3. Договору Банк перед укладенням Угоди повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, вона ознайомлена із тарифами Банку і згодна з ними; належний їй примірник оригіналу даної угоди їй вручено Банком при підписанні даної Угоди; умови даної Угоди та Договору вона вважає справедливими і такими, що відповідає її інтересам. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмірі 25000,00 грн. в межах кредитного ліміту визначеного в п.п.3.1. Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконувала належним чином, у зв`язку з чим станом на 03 грудня 2020 року виникла заборгованість за Договором №С11.217.72750 від 23 лютого 2017 року, яка становить 81833,81 грн, що складається з: 25000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 56833,81 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с.16). Окрім того, з виписки з рахунку № [NUMBER] встановлено, що позичальник активно користувалася наданими Банком кредитними коштами, а також активно здійснювала погашення боргу, вносячи різні суми (а.с.8-15). 03 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги по Реєстру Боржників, в тому числі і за Договором №С11.217.72750 від 23 лютого 2017 року, який був укладений між АТ «Ідея Банком» та [PERSON] (а.с.26-31). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на адресу реєстрації було направлено досудову вимогу про повернення кредиту № 2363/2023 від 13 липня 2023 року (а.с.18). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із\~частиною першою\~статті 633\~ЦК України публічним\~є договір,\~в якому\~одна сторона\~ підприємець\~взяла на\~себе обов`язок\~здійснювати продаж\~товарів,\~виконання робіт\~або надання\~послуг кожному,\~хто до\~неї звернеться\~(роздрібна\~торгівля,\~перевезення транспортом\~загального користування,\~послуги зв`язку,\~медичне,\~готельне,\~банківське обслуговування\~тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ПАТ «Ідея Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~частини першої\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). На підставі наданих Позивачем доказів суд вважає встановленою наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у Відповідача перед Позивачем. Як встановлено вище, в підписаній Угоді №С11.217.72750 від 23.02.2017 року про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки, [PERSON] була ознайомлена з порядком сплати заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Профіт Капітал»не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 25000,00 грн. Оскільки Відповідачем не спростовано розмір заборгованості за нарахованими відсотками 56833,81 грн, нараховані Банком у відповідності з узгодженими сторонами умовами кредитування, викладеними в Угоді №С11.217.72750 від 23.02.2017 року, то така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку. Крім того, частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено,що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку, у зв`язку з неповерненням [PERSON] заборгованості за кредитним договором №С11.217.72750 від 23.02.2017 року за період з 03 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 рік, заборгованість за 3% річних за користування кредитом становить 3012,74 грн, заборгованість за інфляційними витратами становить 11646,42 грн (а.с.17). Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 23 лютого 2022 року, включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить 96492,98 грн. З урахуванням викладеного, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною (постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі 755/9215/15-ц). Як вбачається із матеріалів справи спільно із позовною заявою до матеріалів справи долучено Договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог», Додаткову угоду № 6 від 28 вересня 2021 року, Акт № 16 прийому-передачі Реєстру боржників за Договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року та Акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 11 вересня 2023 року (а.с.34-40). Розділом 3 Договору сторонами обумовлено, що розмір гонорару за надання правничої допомоги складає 15,00% від суми платежу та 2000,00 грн додаткова фінансова винагорода (а.с.35). Відповідно до Додаткової угоди № 6 від 12 червня 2023 року фіксована винагорода Адвокатського об`єднання «Правовий діалог» складає 7000,00 грн (а.с.38). Від відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не надходило. Враховуючи викладене, у зв`язку із задоволенням позову, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню із відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «профіт Капітал», а саме у розмірі 7000,00 (сім тисяч) гривень. Крім того, відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 2684,00 грн, вказані витрати мають бути стягненні з відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved