Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників справи: Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 25.02.2014 року (далі - Кредитний договір) в розмірі 14732,11 грн. Як на підставу своїх вимог Позивач посилався на ті обставини, що 25.02.2014 року позичальник [PERSON] підписав заяву б/н від 25.02.2014 року з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Відповідача додається до позовної заяви). Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується Випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.10.2019 року. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов?язання померлого Позичальника. Спадкування обов?язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як Відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому, Позивач зазначає, що згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 07.09.2021 року до спадкоємців Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред?явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 25.02.2014 року становить - 14732,11 грн., яка складається з наступного: 14732,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 14.09.2022 року клопотання представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про витребування доказів було задоволено. Ухвалою суду від 18.10.2022 року відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 26.10.2022 року було змінено порядок розгляду цивільної справи та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.09.2023 року було закрито підготовче судове засідання та призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 05.01.2023 року, вирішено проводити заочний розгляд справи. Представник позивача 09.06.2023 направив до суду уточнену позовну заяву, в якій відповідачами зазначив [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала письмовий відзив , в якому проти задоволення позову заперечувала з огляду на те, що розлучилася з [PERSON] в 2005 році задовго до того , як він уклав кредитний договір, тому не є спадкоємцем померлого. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Клопотань та заяв від нього до суду не надходило. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини: 25.02.2014 року між позичальником [PERSON] та позивачем було укладено Кредитний договір № б/н від 25.02.2014 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. При укладенні договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір між Позивачем та Відповідачем становить підписана Відповідачем анкета-заява, «Умови та правила надання банківських послуг» (далі - Умови) та «Тарифи Банку» (далі - Тарифи). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами, «Правилами користування платіжною карткою» (далі - Правила) та Тарифами, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. [INFO] позичальник - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.10.2019 року. Згідно з наданим Банком розрахунком, станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 25.02.2014 року становить - 14732,11 грн., яка складається з наступного: 14732,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 06.12.2022 року № 6/5-6277, станом на дату смерті [PERSON] - [INFO] за адресою його реєстрації : [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке: Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким,що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. З повідомлення Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори на претензію кредитора АТ КБ «Приватбанк», встановлено, що згідно алфавітної книги обліку спадкових справ відсутня інформація щодо заведення спадкової справи після [PERSON] , який помер [INFO] , коло спадкоємців невідомо. Також у цьому повідомленні АТ КБ «Приватбанк» роз`яснено, що для проведення перевірки заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину шляхом отримання інформації зі Спадкового реєстру необхідно сплатити плату за отримання інформації та заповнити відповідний запит. Позивачем суду не надано інформації зі Спадкового реєстру щодо проведеної перевірки заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» обмежився отриманою у повідомленні нотаріальної контори від 28.05.2021 року № 647 інформацією про те, що коло спадкоємців після [PERSON] , який помер [INFO] невідомо та отримати більш детальну (розширену) інформацію зі Спадкового реєстру, сплативши відповідну плату та заповнивши відповідний запит, не виявив бажання. Окрім того, матеріали справи містять відповідь Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 06.12.2022 року за вих. № 6\\5-6277, з якої встановлено, що за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Банк пред`явив позов до [PERSON] та [PERSON] , до осіб, які були зареєстровані за адресою спадкодавця на день його смерті - [INFO] . Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України №6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. За`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.2 ст.1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Отже, за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Днем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть спадкодавця. Судом встановлено, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та підписав заяву б/н від 25.02.2014 року, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 1000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом, визначених умовами договору, в подальшому кредитний ліміт збільшувався. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на час смерті позичальника [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 25.02.2014 року становить 14732,11 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14732,11 грн. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Позов Банком пред`явлено до [PERSON] та [PERSON] з посиланням на те, що остані прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем, однак позивачем суду не надано відомостей щодо ступеня родинних зв`язків відповідачів та спадкодавця, чи є вони взагалі є спадкоємцями, а також щодо обсягу спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця, його вартості, що унеможливлює правильно визначити коло спадкоємців, встановити обсяг спадкового майна та його вартість та визначити межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця. У відповідності до вимог ч. 1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому, згідно із ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, сам факт реєстрації місця проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлої спадщину. [PERSON] не є спадкоємцем померлого [PERSON] з огляду на те, що вони розірвали шлюб 10.08.2005 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , кредитний договір укладений померлим [PERSON] [INFO] , тобто після розірвання шлюбу. Тому з урахуванням положень ст. 1261 ЦК України, колишня дружина - [PERSON] не є спадкоємцем померлого [PERSON] , отже не може відповідати по боргам померлого. Доказів зворотнього позивачем не надано. З урахуванням наведеного вище, суд вважає необґрунтованими та недоведеними заявлені АТ КБ«ПРИВАТБАНК» до [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги, з огляду на те, що Банком не доведено той факт, що саме відповідачі по справі є спадкоємцями померлого [PERSON] та прийняли після нього спадщину, не встановлена маса спадкового майна, що залишилася після смерті [PERSON] , його вартість, не визначено повне коло спадкоємців. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed