Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Кредитна спілка\~«Святий Мартин» звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у сумі 4834,29 грн. (в т.ч. 3129,13 грн. залишок заборгованості за кредитом, 1705,16 грн відсотки за користування кредитом). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в процесі цивільно-правової реалізації укладеного між позивачем та відповідачем договору кредиту, зобов`язання відповідача перед кредитною спілкою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними, внаслідок чого відповідач заборгувала перед позивачем станом на 30 жовтня 2023 року суму за предметом позову. На виконання вимог частини шостої ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановив зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та виконав свій процесуальний обов`язок, надіславши на цю адресу копію ухвали про відкриття провадження по справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. За умовами Договору про споживчий кредит №104-21 від 12 квітня 2021 року (надалі Договір, а.с. 3-5) кредитна спілка «Святий Мартин» (далі Кредитна спілка), надала [PERSON] (далі - Позичальник) кредит у сумі 7000,00 гривень строком на двадцять чотири фактичних місяців від дати отримання Позичальником кредиту. Відповідно до п. 2.4. Позичальник був зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом з дотриманням Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору. Фактичний аналіз п. 10.5 Договору свідчить про те, що [PERSON] отримала інформацію вказану у статті 12 Закону України «Про фінансові послуги, державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також про умови кредитування, загальну вартість кредиту. Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України). У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга ст. 1050 Цивільного кодексу України). Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі,\~ зобов`язання за\~ Договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника (картка позики №104/21, а.с. 9) за предметом позову у сумі 4834,29 гривень (в т.ч. 3129,13 грн. залишок заборгованості за кредитом, 1705,16 грн відсотки за користування кредитом) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 2684,00 грн. (а.с. 2) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved