Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

У лютому 2023 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 10.01.2022 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає Договір про надання банківських послуг. Проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 19.01.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 38049,24 гривень, з яких: 30972,18 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 7077,06 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на викладене, АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 27.03.2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 18.07.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити в позові АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, зазначаючи наступне. Документи, які можуть підтвердити обставину невиконання кредитного зобов`язання, визначені в спеціальних нормативно-правових актах: ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Постанові правління НБУ №566 від 30.12.1998 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України». Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. В позовній заяві позивач вказує суму заборгованості 38049,24 гривень посилаючись на власноручно зроблений розрахунок, який додає до позовної заяви, але в цій довідці не зазначено хто підписав та чи мала ця особа права на її підписання. В матеріалах справи також відсутній графік погашення грошових коштів. Розрахунок заборгованості що подано позивачем у якості доказу не містить інформацію про сплату нею суми грошей у розмірі 28000 гривень. Ця інформація не відображена також у виписки по рахунку. Позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником. 01.08.2023 року від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено наступне. Щодо наданого банком розрахунку заборгованості. Зауважує, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Тому було надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 року №578/5. Із виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знов користувалася кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що позовна заява від імені ПТ КБ «Приватбанк» подана представником Гребенюк О.С. згідно до довіреності. Саме представником банку було підписано розрахунок заборгованості. Про вказане право зазначено в довіреності, якою передбачено право працівника від імені банку подавати, підписувати, пред`являти та підтримувати позови, у тому числі цивільні позови у кримінальних справах, скарги, клопотання, пояснення, заяви й інші процесуальні документи. Додатково зазначає, що графік погашення заборгованості не передбачений умовами кредитного договору. Зазначає, що банком буде здійснено перерахунок заборгованості за наданим кредитом та направлено до суду уточнену позовну заяву із урахуванням погашень заборгованості, здійснених відповідачем після дати подачі позовної заяви. 04.08.2023 року до суду від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої він просив суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором б/н від 10.01.2022 року в розмірі 9249,24 гривень, з яких: 9249,24 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 9249,24 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в котрій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.01.2022 року між АТ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено поточний кредитний ліміт, який було як збільшено, так і зменшено, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.8), та було надано кредитні картки, що підтверджується відповідною довідкою про видачу кредитних карток (а.с.9). На підтвердження умов кредитування АТ КБ «Приватбанк» надало суду копію заяви відповідача [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.10-20), паспорт споживчого кредиту (а.с.21-25), витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.26), розрахунок заборгованості (а.с.6), виписку руху коштів за договором (а.с.7). Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 19.01.2023 року заборгованість до стягнення з [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 38049,24 гривень, з яких: 30972,18 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 7077,06 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Проте, позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що заборгованість становить відповідача станом на 25.07.2023 року становить 9249,24 гривень, з яких: 9249,24 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 9249,24 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, що підтверджується також розрахунком, який доданий до заяви про зменшення розміру позовних вимог. Доказів того, що заборгованість за кредитним договором у відповідача [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» відсутня, суду не надано, відповідачем заборгованість перед позивачем визнана. Згідно ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною другою статті 1050 ЦК України закріплено право Банку вимагати достроково виконання зобов`язання в цілому у разі невиконання позичальником зобов`язання. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, позичальник [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 9249,24 гривень, з яких: 9249,24 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 9249,24 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, вказана заборгованість відповідачем перед позивачем визнана. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення пред`явленого позову в повному обсязі. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням задоволення позовних вимог позивача та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, а саме в сумі 1342 гривень, інша частка у розмірі 50 відсотків сплаченого судового збору, підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved