Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

10.04.2018 року, представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 87753 грн. 45 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.12.2010 року, яка виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно його умов та в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 16.12.2010 року відповідач стала клієнтом банку, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між ними Договір про надання банківських послуг, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, а відповідач зобов`язалась своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. Однак, відповідач своїх обов`язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконувала, у результаті чого станом на 15.02.2018 року утворилась вказана вище сума заборгованості. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач та її представник до судового засідання не з`явились, відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому висловила незгоду із позовними вимогами, обґрунтовуючи свою позицію тим, що вона ніколи не укладала кредитний договір б/н від 16.12.2010 року, з умовами кредитування вона не була ознайомлена, тільки поставила свій електронний підпис. Зазначає також, що 10.02.2017 року вона, як фізична особа-підприємець уклала кредитний договір з банком №KUB1486722299984, згідно умов якого на розвиток бізнесу отримала кредит у розмірі 50000 грн. 00 коп., які було перераховано на картковий рахунок № [NUMBER] , з яких одночасно було погашено кредитний ліміт у розмірі 8000 грн. 00 коп. В подальшому вона здійснювала погашення кредиту частково. Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив обставини, тотожні із викладеними у позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 16.12.2010 року відповідач стала клієнтом позивача підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підтвердивши свою згоду на те, що підписана Анкета-заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку складають укладений між нею та позивачем Договір про надання банківських послуг (далі Кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах визначених укладеним договором, а відповідач зобов`язалась своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати відсотки. Також позивачем до Анкети-заяви від 16.12.2010 року у якості доказу надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold» (Т. 1 а.с.11,12,13-46). Відповідно до довідки банку, згідно кредитного договору від 16.12.2010 року відповідач отримала банківські картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня серпня 2020 року (Т. 1 а.с.239). Протягом строку обслуговування карткового рахунку, відкритого на ім`я відповідача, змінювався розмір кредитного ліміту на картці (Т.2 а.с.54). Згідно виписки з карткового рахунку [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача, встановлено, що остання користувалась кредитними коштами, а також частково виконувала зобов`язання згідно умов договору б/н від 16.12.2010 року (Т.1 а.с.106-120, Т.2 а.с.40-53). Відповідно до ч.ч. 1,2\~ст. 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом, з розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, встановлено що відповідач у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 15.02.2018\~року утворилась\~заборгованість у\~розмірі 87753грн.\~45\~коп.,\~яка складається\~з наступного:\~52095\~грн.\~03\~коп.\~ тіло\~кредиту,\~26677\~грн.\~11\~коп.\~ проценти\~за користування\~кредитом,\~4326\~грн.\~38\~коп.\~ пеня,\~а також\~штрафи:\~500\~грн.\~00\~коп.\~-\~фіксована складова,\~4154\~грн.\~93\~коп.\~-\~процентна складова (Т.\~1\~а.с.5-9).\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно наданої банком копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н від 16.12.2010 року, відповідачем виявлено бажання оформити на своє ім`я банківську картку. При цьому, договір не містить позначки, яку саме картку виявила бажання оформити відповідач. Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження оформлення відповідачем певної кредитної картки із певними умовами надання кредиту. Наданий позивачем Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (Т. 1 а.с.12) не є належним доказом, оскільки містить чотири різні види кредитних карт із різними умовами надання послуг. Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.\~ Так, підписана сторонами Анкета-заява від 16.12.2010 року не містить умови договору про розмір відсотків та встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Наданий позивачем до матеріалів справи Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, не містить підпису відповідача та матеріали справи не містять інших підтверджень, що саме ці Умови та правила, надані позивачем до позовної заяви, розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась саме із ними, підписуючи заяву від 16.12.2010 року. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України,\~за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (16.12.2010 року) до моменту звернення до суду із даним позовом (10.04.2018 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи, Умови та правила у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин надані позивачем Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17. Суд вважає, що Тарифи, Умови та правила, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 16.12.2010 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору, у тому числі відсотки та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У зв`язку із чим суд не знайшов підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих сум відсотків, пені та штрафів. Разом з тим, суд не погоджується із твердженнями відповідача, викладеними у відзиві щодо не укладення нею кредитного договору, оскільки такі спростовуються наявною у матеріалах справи копією Анкети-заяви, з якої вбачається, що вона заповнена власноруч, наявний підпис позичальника. Відповідачем не ставилось питання справжності її підпису у вказаному кредитному договорі, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи також не заявлялось. Наявними у справі довідками про зміну розміру кредитного ліміту та отримання кредитних карток (які в подальшому змінювались відповідачем) підтверджується факт отримання нею кредитної картки та факт встановлення (та зміни протягом часу користування) розміру кредитного ліміту. Між тим, випискою по картковому рахунку, відкритому на ім`я відповідача також підтверджується факт користування нею у власних цілях кредитними коштами, а також той факт, що відповідач певний час виконувала зобов`язання згідно умов кредитного договору. Також, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання відповідача на укладення нею як фізичною особою-підприємцем договору №KUB1486722299984 та зарахування коштів за цим договором на картку, відкриту за кредитним договором від 16.12.2010 року, оскільки наявність чи відсутність заборгованості за вказаним договором не є предметом розгляду у даній справі. Між тим, дослідженням розрахунку суми заборгованості за кредитним договором від 16.12.2010 року, судом не було встановлено нарахування сум заборгованості за договором №KUB1486722299984. Таким чином, суд вважає, що позивачем позовні вимоги доведені належними, достатніми та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі тіла кредиту 52095 грн. 03 коп. Разом з тим, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 1046 грн. 01 коп. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial