Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що з відповідача [PERSON] рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.12.2006 року стягнуто аліменти, рішення не виконується у зв`язку з ухиленням його від сплати аліментів. На підставі заяви [PERSON] та відповідних документів поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на доньку [PERSON] , [INFO] , щомісячно з 01.08.2015 року по 31.12.2015 року. Протягом спірного періоду допомога була виплачена в сумі 2 131 грн. 80 грн. [INFO] дитині виповнилося 18 років. Боржнику було направлено повідомлення з пропозицією повернути виплачені кошти тимчасової допомоги в добровільному порядку. До цього часу сума повернута ним не була, тому просить стягнути з відповідача 2 131 грн. 80 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~270 грн. 00 коп. Ухвалою від 24.11.2023, з урахуванням ухвали про виправлення описки, скасоване заочне рішення від 31.01.2022, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із зазначених підстав. Додатково пояснила, що у липні 2020 року [PERSON] звернулася до департаменту із заявою про призначення їй допомоги, та з поданої заяви було з`ясовано, що відповідач виплачував аліменти у 2020 році, тобто виникли підстави для звернення до суду із даним позовом. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, пояснив, що позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення боргу, просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що аліменти він періодично виплачував протягом усього періоду з 2016 по 2020 рік. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2006 року по справі №2-306/2006 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки вікторії, [INFO] . Аліменти присуджено виплачувати матері дитини [PERSON] ( а.с.7). Відповідно до довідки відділу ДВС Сумського міського управління юстиції рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв`язку з ухиленням останнього від сплати аліментів (а.с.9,13). На підставі заяви [PERSON] та відповідних документів поданих до управління, їй була призначена тимчасова державна допомога на доньку [PERSON] , [INFO] , щомісячно з 01.08.2015 року по 31.12.2015 року ( а.с.9-14). [INFO] дитині виповнилося 18 років, у зв`язку з чим виплату допомоги припинено. Протягом спірного періоду допомога була виплачена в сумі 2 131 грн. 80 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 14). Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 8\~ст. 181 СК України, у редакції, чинній на час здійснення виплат, Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм надання вказаної тимчасової допомоги визначений «Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189. Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Кошти, перераховані одним з батьків на рахунок органу соціального захисту населення, протягом 10 календарних днів зараховуються на рахунок органу Казначейства. Оскільки позивач надавав тимчасову державну допомогу, на письмове звернення органу соціального захисту про виплату цих коштів відповідач кошти не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. У судовому засіданні відповідач просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Відповідно до ст. ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові (частини третя, четверта\~статті 267 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що виплату було припинено 31 грудня 2015 року, а позов подано до суду 18 листопада 2021 року. При цьому враховуючи положення пункту 12 зазначеного вище Порядку право на стягнення із платника аліментів коштів, виплачених в якості державної допомоги у позивача могло виникнути у випадку настання однієї з трьох обставин: виникнення можливості стягнення аліментів з батька дитини, виявлення можливості утримання дитини матір?ю, або ж встановлення місця проживання батька платника аліментів. У позовній заяві позивач зазначає про надходження у серпні 2020 року інформації про виплату відповідачем аліментів. Разом із цим, з матеріалів справи вбачається, що довідка про отримання від відповідача аліментів сформована 14.07.2020 та надана інформація за період з січня 2020 року по червень 2020 року. Позивачем не надано доказів, що протягом періоду з січня 2016 року по липень 2020 року він вживав заходів для з`ясування інформації, чи виникла у платника аліментів можливість їх сплачувати та чи наявні підстави для стягнення з платника аліментів виплачених коштів. Надана довідка не підтверджує, що протягом періоду з січня 2016 року по липень 2020 року аліменти не сплачувались. Вказане свідчить про те, що з моменту припинення виплати тимчасової державної допомоги до літа 2020 року позивач не вживав заходів задля встановлення у розумні строки обставин, які б були підставою для стягнення з відповідача тимчасової державної допомоги. Тобто пропустив строки позовної давності. Із клопотанням про поновлення вказаних строків до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у зв?язку із пропуском позивачем строків позовної давності. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed