Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області із заявою про видачу обмежувального припису звернулась [PERSON] в якій просить суд видати обмежувальний припис щодо [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] вести телефонні переговори або контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися. В судовому засідання представник заявника адвокат Слаква-Марчук Н.В. заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Зазначила, що [PERSON] являється колишнім чоловіком заявниці, з яким вони розлучені з 26.12.2018 року. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, однак коли [PERSON] перебуває в нетверезому стані, він приходить до місця проживання [PERSON] та регулярно вчиняє домашнє насильство. [PERSON] потерпає від насильства зі сторони [PERSON] вже протягом кількох років. Його поведінка негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дачу, час та місце розгляду справи був повідомлений. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] з жовтня 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рівненського міського суду від 26.12.2018 р. у справі №569/18173/18 шлюб між сторонами розірвано. Заявниця [PERSON] зазначає, що [PERSON] вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після кожного рішення суду він і надалі погрожує їй розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Зважаючи на це, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства з боку [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 29.10.2023 року [PERSON] вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство (словесно ображав, погрожував та штовхав). Справу передано справу до суду, також винесли терміновий заборонний припис серії АА №170707. 31.10.2023 року [PERSON] порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №17070711, а саме порушив заборону у будь який спосіб контактувати з [PERSON] та заборону на вхід та пересування за її місцем проживання. Працівниками поліції знову складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 листопада 2023 року №569/22099/23, в порядку ч.2 ст. 36 КУпАП вище вказані справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження, за результатами розгляду [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. 01.11.2023 року [PERSON] знову вчинив щодо [PERSON] домашнє насильство психологічного характеру в присутності їх малолітнього сина [PERSON] . Працівниками поліції втретє було складено протокол про адміністративне правопорушення та справу передано до суду. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 24.11.2023 року у справі №569/22168/23 [PERSON] визнано винним та застосовано відносно нього адміністративне стягнення виді штрафу розміром 170 гривень. Із вказаних вище доказів слідує, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявниці [PERSON] , його дії мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства (образи, погрози штовхання) та є такими, що порушують її психологічну недоторканість. Таким чином, діяння [PERSON] порушують права на життя в безпечному середовищі для заявниці та її малолітнього сина [PERSON] , оскільки останній є свідком вчинення домашнього насильства. За приписами ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст.21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 22 Закону передбачено, що постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. З наданих заявницею до суду доказів судом встановлено, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, його дії мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства (образи, погрози, штовхання) та є такими, що порушують її психологічну та фізичну недоторканість. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] насильства щодо заявниці, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved