Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~В провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Надії Володимирівни, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкування. \~ \~ \~ \~Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.11.2023 вищевказаний позов задоволено частково, встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] , та який помер [INFO] на момент смерті [PERSON] - [INFO] , в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2\~ст. 246 ЦПК України\~судом призначено судове засідання на 13.12.2023. \~ \~ \~ \~21.11.2023 через «Електронний суд», адвокат Горлов Є.С., який діє в інтересах\~\~ [PERSON] , подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат. Дана заява мотивована тим, що на усі судові засідання у даній справі прибували (безпосередньо або шляхом відеоконференції) представники позивача адвокати Горлов Є.С. та Стахов А.О. Також було подано значну кількість процесуальних документів, клопотань, заяв, пояснень, а також письмових доказів, що потребувало значного обсягу роботи від адвокатів з метою надання повноцінної, комплексної та фахової правової допомоги. В тексті позовної заяви позивач вказав, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу адвокатів по даній справі, а до закінчення судових дебатів, у відповідності до вимог ЦПК України, було зроблено відповідну заяву. Отже, [PERSON] зазначив, що позивачем будуть понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 80000 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу відносно адвоката Стахова А.О. 41000 грн., відносно адвоката Горлова Є.С. 39000 грн. Половина вказаної суми (враховуючи часткове задоволення позову) складає 40000 грн., яка і заявляється до стягнення. Окрім цього, представник позивача звертає увагу суду на те, що дана справа не є простою чи малозначною, а тому потребує обробки адвокатом великого масиву інформації, фактів, подій, тощо, пошуку судової практики, що також, з урахуванням свободи договору та вільного ринкового ціноутворення породжує вказаний розмір витрат \~ \~ \~ \~30.11.2023 від представника відповідача надійшли заперечення щодо розміру понесених позивачем судових витрат, в яких він зазначив, що вважає заяву представника позивача необґрунтованою, а зазначені в ній витрати є очевидно неспівмірними зі складністю даної справи та обсягом наданих адвокатом послуг. До того ж, адвокатом Горловим Є.С. при поданні до суду першої заяви по суті спору не було зазначено попереднього розрахунку суми судових витрат (орієнтовної суми в грошовому еквіваленті). До заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат від 17.11.2023, долучено два рахунки та детальні описи робіт (наданих послуг), що підлягають сплаті за договором про надання правової допомоги на суму 39\~000 грн. та 41\~000 грн., надані відповідно адвокатом Горловим Є.С. та адвокатом Стаховим А.О. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~ \~ \~ \~За приписами ч. 3\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача Горлов Є.С. заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат підтримав з підстав зазначеній в ній. \~ \~ \~ \~Представник відповідача заперечував щодо задоволення заяви, оскільки в позовній заяві не було вказано про орієнтовний розмір понесених судових витрат, а також не зазначено про те, що договори є оплатними. Суду не надано доказів оплати наданих адвокатами послуг. Окрім того, звернув увагу суду на те, що адвокат Стахов А.О. отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю 28.10.2022, а договір про надання правової допомоги укладений між останнім та позивачем 15.02.2022. \~ \~ \~ \~Представник позивача пояснив суду, що зазначення в договорі про надання правової допомоги та в рахунку, детальному описі робіт, акті наданих послуг дати 15.02.2022 є нічим іншим як опискою, а зазначені докази містять посилання на номер справи, провадження у якій було відкрито на початку 2023 року. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат та заперечення на неї, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Серед основних засад цивільного судочинства визначено, зокрема принципи верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та\~відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення\~(ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). За приписами ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями\~76-80,\~89 ЦПК України. Згідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до змісту\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно ч. 1\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Крім того, в ч. 1\~ст. 58 ЦПК України\~закріплено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1\~ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 1, 2\~ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. За приписами\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно\~ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. За приписами ч. 1\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно приписів ч. 4\~ст. 10 ЦПК України\~суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ). Також суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (ч. 4\~ст. 263 ЦПК України). Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 07 листопада 2013 року у справі «Бєлоусов проти України» (Заява № 4494/07) зазначив, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (рішення від 07.11.2013 року у справі «Бєлоусов проти України», Заява № 4494/07, п. 115). Відповідно до практики ЄСПЛ, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21); 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункти 28, 29); 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial