Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Керівник Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, яким просить зобов`язати відповідача [PERSON] повернути Харківській міській територіальній громаді в особі Харківської міської ради земельну ділянку, площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що Немишлянською\~окружною прокуратурою\~м.\~Харкова встановлено\~порушення земельного\~законодавства під\~час користування\~ [PERSON] земельною\~ділянкою по\~ [ADDRESS] . Рішенням Харківської\~міської ради\~від 20.06.2018\~№ 1123/18\~«Про надання\~юридичним та\~фізичнім особам\~земельних ділянок\~для будівництва,\~експлуатації та\~обслуговування об`єктів,\~припинення права\~користування земельними\~ділянками» надано\~ [PERSON] земельну\~ділянку площею\~0,2319\~га по\~ [ADDRESS] ,\~для будівництва\~комплексу торговельно-побутового\~обслуговування населення\~до 20.06.2020.\~Будівництво об`єкту\~виконати з\~урахуванням знесення\~нежитлових будівель\~літ.\~«Г-1»,\~літ.\~«В-1»,\~літ.\~«Б-1»\~по [ADDRESS] ,\~що належать\~ [PERSON] \~на праві\~приватної власності.Між Харківською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі від 15.08.2018,. відповідно до якого надано [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, яка знаходиться за адресою, [ADDRESS] , для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення до 20.06.2020. За наслідками обстеження встановлено, що рішенням Харківської міської ради від 20.06.2018 № 1123/18 надано [PERSON] в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021 площею 0,2319 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ,для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення строком до 20.06.2020. Будівництво об`єкту виконати, з урахуванням знесення нежитлових будівель літ. «Г-1», літ. «В-1», літ. «Б-1», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] на праві приватної власності. Цим же рішенням визначено адресу земельної ділянки площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та змінено вид використання земельної ділянки (кадастровий номер 6310138500:10:009:0021) площею 0,2319 та на «для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення». На підставі вказаного рішення між Харківською міського радою та [PERSON] укладено договір оренди землі від-15.08.2018 (номер запису про інше речове право: 27587343 від 17.08.2020) строком до 20.06.2020. Додаткові угоди до договору оренди землі від 15.08.2018 щодо продовження строків будівництва та самого договору оренди землі не укладались. Неотримання дозволів ра виконання будівельних робіт [PERSON] порушено 1 п. 15 договору оренди землі від 15.08.2018, пункт 4 частини 7 статті 102-1 Земельного кодексу України та пункт 4 частини 1 статті 416 Цивільного кодексу України (невикористання земельної ділянки для забудови. Виїздом на місце встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не огороджена, вільна від будівель та не використовується, будівельні роботи не ведуться. Таким чином, будівництво на спірній земельній ділянці не було розпочато вже протягом 5 років, [PERSON] також не укладалися з міською радою додаткові угоди щодо розірвання договору оренди у зв`язку з неможливістю здійснення забудови земельної ділянки. Крім того, [PERSON] не зазначено, жодних відомостей стосовно об`єктивної неможливості виконання обов`язку щодо забудови земельної ділянки в строки, не наводилися наявності будь-яких перешкод щодо початку будівництва, в тому числі з боку органів державної влади та/або місцевого самоврядування. У зв`язку\~з неповерненням\~земельної ділянки\~Харківській міській\~територіальній громаді,\~порушуються інтереси\~власника земельної\~ділянки -\~Харківської міської\~ради (позивача)\~щодо володіння\~нею,\~розпорядження та\~використанням.\~Повернення вказаної\~земельної ділянки\~Харківській міській\~і територіальній\~громаді може\~забезпечити потребу\~останньої у\~земельних ділянках\~вільних від\~будь-яких\~обтяжень задля\~будівництва житла\~для постраждалих\~громадян України,\~які позбавлені\~житла внаслідок\~збройної агресії\~російської федерації. Оскільки вказані інтереси залишилися незахищеними, прокурор Немишляйської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 відкрито провадження по зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Представник позивача Харківської міської ради Ткаченко С.В. просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Прокурор Анголенко П.О. позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`являлася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позов суду не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання . Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (ч.1). У відповідності до ч. 2 ст. 12-1 цього закону, учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Рішенням Харківської міської ради від 20.06.2018 № 1123/18 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, припинення права користування земельними ділянками» надано [PERSON] земельну ділянку площею 0,2319 га по [ADDRESS] , для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення до 20.06.2020. Будівництво об`єкту виконати з урахуванням знесення нежитлових будівель літ. «Г-1», літ. «В-1», літ. «Б-1» по [ADDRESS] , що належать [PERSON] на праві приватної власності. В подальшому, між Харківською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі від 15.08.2018, відповідно до якого надано [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення до 20.06.2020. Відповідно до п. 1 Договору орендодавець (Харківська міська рада) на підставі рішення Харківської міської ради від 20.06.2018 № 1123/18 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, припинення права користування земельними ділянками» надає, а орендар ( [PERSON] ) приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться [ADDRESS] . Згідно з п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер 6310138500:10:009:0021) загальною площею 0,2319 га. Зі змісту п. 3 Договору вбачається, що на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна нежитлові будівлі літ. «Г-1», літ. «В-1», літ. «Б-1», а також інших об`єктів інфраструктури немає. Згідно з п. 6 Договору недоліків, які могли б перешкоджати ефективному використанню земельної ділянки за цільовим призначенням не виявлено. Відповідно до п. 8 договір укладено строком до 20.06.2020. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію листом повідомленням. Згідно з п. 15 Договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення. Відповідно до п. 21 Договору після припинення дії договору орендар за актом приймання-передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно з п. 28 Договору орендодавець має право вимагати використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів, дотримання режиму водоохоронних зон, прибережених захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються, своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 31 Договору орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку, сплачувати орендну плату в строки та розмірах, встановленими цим договором, використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з договором тощо. Згідно з п. 37 Договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст. 13 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Після завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об`єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Згідно листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 15.02.2023 № 1036/1/225-23 встановлено, що рішенням сесії Харківської міської ради № 1123/18 від 20.06.2018 [PERSON] надано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, площею 0,2319 га для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення по [ADDRESS] . Пунктом 22.1 вищевказаного рішення сесії Харківської міської ради № 112/18 від 20.06.2018 визначено адресу земельної ділянки площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021: [ADDRESS] . Згідно з інформацією, наявною у Департаменті між Харківською міською радою та [PERSON] 15.08.2018 на підставі вищевказаного рішення сесії Харківської міської ради № 1123/18 від 20.06.2018 укладено договір оренди землі площею 0,2319 га з кадастровим № 6310138500:10:009:0021 по [ADDRESS] , для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення, строком до 20.06.2020 (номер запису про інше речове право: 27587343 від 17.08.2020). Вищевказану земельну ділянку до земель запасу міста не повернуто, додаткові угоди не укладалися. Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва по [ADDRESS] , Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради не надавалися. Згідно з інформацією Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради, станом на 24.02.2022 інформація про документи, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів до експлуатації була у відкритому доступі в реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва («e-construction.gov.ua»). Також, в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради відсутня інформація стосовно наявності документів дозвільного характеру та документів декларативного характеру щодо об`єкта будівництва по [ADDRESS] , замовником якого є [PERSON] . Головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Сипало Олексієм Анатолійовичем у порядку ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо земельної ділянки (кадастровий номер 6310138500:10:009:0021), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого 10.02.2023 складено акт обстеження вищевказаної земельної ділянки. Обстеженням встановлено, що рішенням Харківської міської ради від 20.06.2018 № 1123/18 надано [PERSON] в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021 площею 0,2319 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення строком до 20.06.2020. Будівництво об`єкту виконати, з урахуванням знесення нежитлових будівель літ. «Г-1», літ. «В-1», літ. «Б-1», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] на праві приватної власності. Цим же рішенням визначено адресу земельної ділянки площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та змінено вид використання земельної ділянки (кадастровий номер 6310138500:10:009:0021) площею 0,2319 га на «для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення». На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі від 15.08.2018 (номер запису про інше речове право: 27587343 від 17.08.2020) строком до 20.06.2020. Додаткові угоди до договору оренди землі від 15.08.2018 (номер запису про інше речове право: 27587343 від 17.08.2020) щодо продовження строків будівництва та самого договору оренди землі не укладались. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.07.2018 № НВ-6306215412018 площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, яка розташована за адресою: [ADDRESS] складає 0,2319 га, дата державної реєстрації земельної ділянки - 27.04.2005. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.02.2023 № 322514608 право комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021 площею 0,2319 га, яка розташована за адресою: за адресою: [ADDRESS] , з 22.05.2013 зареєстроване за Харківською міською радою Харківської області (код ЄДРПОУ: 04059243) на підставі Закону України від 06.09.2012 № 5245-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (номер запису про право власності: 1190103 від 22.05.2013) та з 17.08.2018 зареєстроване право оренди вказаної земельної ділянки за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договору оренди землі від 15.08.2018 (номер запису про інше речове право: 27587343 від 17.08.2020) строком до 20.06.2020. Інформація про укладання додаткової угоди до договору оренди землі від 15.08.2018 (номер запису про інше речове право: 27587343 від 17.08.2020) щодо продовження строків будівництва відсутня. Відповідно до цієї ж інформації з Реєстру право власності на нерухоме майно за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021 площею 0,2319 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Також згідно з інформацією з Реєстру за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: 1) \~ \~ \~ \~нежитлова будівля літ. «Б-1» загальною площею 25,0 кв.м: - \~ \~ \~ \~з 06.06.2018 та 07.06.2018 по 30.11.2018 в цілій частині (1/2+1/2) за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договорів купівлі-продажу від 06.06.2018 та від 07.06.2018 №№ 1237, 1254; - \~ \~ \~ \~з 31.05.2018 по 06.06.2018 та 07.06.2018 за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі технічного паспорту від 30.05.2018 № 3901, виданого ФО-П [PERSON] ; довідки від 30.05.2018 № б/н, виданої ФО-П [PERSON] . Вказана нежитлова будівля літ. «Б-1» знесена 30.11.2018 на підставі довідки про знищення об`єкта нерухомого майна від 18.08.2018 № 7316, виданої ТОВ «АРХІЛАІН». 2) \~ \~ \~ \~ нежитлова будівля літ. «Г-1» загальною площею 26,8 кв.м: - \~ \~ \~ \~з 06.06.2018 та 07.06.2018 по 30.11.2018 в цілій частині (1/2+1/2) за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі договорів купівлі-продажу від 06.06.2018 та від 07.06.2018 №№ 1237, 1254; - \~ \~ \~ \~з 31.05.2018 по 06.06.2018 та 07.06.2018 за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі технічного паспорту від 30.05.2018 № 3903, виданого ФО-П [PERSON] ; довідки від 30.05.2018 № б/н, виданої ФО-П [PERSON] . Вказана нежитлова будівля літ. «Г-1» знесена 30.11.2018 на підставі довідки про знищення об`єкта нерухомого майна від 18.08.2018 № 7314, виданої ТОВ «АРХІЛАІН». 3) нежитлова будівля літ. «В-1» загальною площею 26,2 кв.м: - з 06.06.2018 та 07.06.2018 по 30.11.2018 в цілій частині (1/2+1/2) за [PERSON] (РНОКПГТ [NUMBER] ) на підставі договорів купівлі-продажу від 06.06.2018 та від 07.06.2018 №№ 1237, 1254; - з 31.05.2018 по 06.06.2018 та 07.06.2018 за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі технічного паспорту від 30.05.2018 № 3903, виданого ФО-П [PERSON] ; довідки від 30.05.2018 № б/н, виданої ФО-П [PERSON] . Вказана нежитлова будівля літ. «В-1» знесена 30.11.2018 на підставі довідки про знищення об`єкта нерухомого майна від 18.08.2018 № 7315, виданої ТОВ «АРХІЛАІН». Пунктом 15 договору оренди землі від 15.08.2018 (номер запису про інше речове право: 27587343 від 17.08.2020) умовою використання земельної ділянки зазначено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення. Станом до 24.02.2022 інформація про документи, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів до експлуатації була у відкритому доступі в реєстрі будівельної діяльності (далі - реєстр), розміщеному на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва («e-construction.gov.ua») з 2011 року. З 24.02.2022 до завершення воєнного стану Держателем єдиної державної електронної системи у сфері будівництва прийнято рішення про обмеження доступу до розміщеної інформації на публічному порталі. Відповідно до відомостей реєстру, отриманих Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради через електронний кабінет користувача, відсутня інформація щодо документів, які дають право на виконання будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (замовник - [PERSON] ) щодо об`єктів на земельній ділянці з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021 площею 0,2319 га за адресою: [ADDRESS] . Виїздом на місце встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не огороджена, вільна від будівель та не використовується, будівельні роботи не ведуться. Встановлено, що будівництво на спірній земельній ділянці не було розпочато вже протягом 5 років, [PERSON] також не укладалися з міською радою додаткові угоди щодо розірвання договору оренди у зв`язку з неможливістю здійснення забудови земельної ділянки. Крім того, [PERSON] не зазначено жодних відомостей стосовно об`єктивної неможливості виконання обов`язку щодо забудови земельної ділянки в строки, не наводилися наявності будь-яких перешкод щодо початку будівництва, в тому числі з боку органів державної влади та/або місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно інформації від 27.01.2023, наданої ГУ ДПС у Харківській області встановлено, що [PERSON] зареєстрована платником орендної плати за земельну ділянку площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021 згідно договору оренди землі від 15.08.2018. Плата за оренду земельної ділянки протягом 2018-2022 років не здійснювалася. [PERSON] має адресу реєстрації: [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] не зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, Харківська міська рада, укладаючи вищевказаний договір оренди земельної ділянки від 15.08.2018, очікувала у визначений законодавством спосіб, задовольнити власний інтерес Орендодавця, а саме покращення та розвиток інфраструктури району, забезпечення мешканців Харківської міської територіальної громади комплексом торговельно-побутового обслуговування, отримання коштів за користування [PERSON] вищевказаною земельною ділянкою. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Укладаючи договір оренди, орендодавець розраховував, що [PERSON] буде використовувати земельну ділянку для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення, а також здійснювати сплату коштів за її використання, однак останньою не розпочато будівництво вже протягом 5 років, не отримано, передбачених законодавством, дозвільних документів на здійснення будівництва, встановлені договором оренди землі, не сплачує орендну плату, зі зверненнями до Харківської міської ради про продовження вищевказаного договору оренди землі остання не зверталася, що свідчить про наявність істотних порушень умов договору з боку [PERSON] та є підставою для повернення вищевказаної земельної ділянки у власність Харківської міської територіальної громади. Згідно зі ст. 36 Закону України «Про оренду землі» спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються в судовому порядку. Орендодавцем виконано всі зобов`язання, передбачені договором оренди землі від 15.08.2018, зокрема передано земельну ділянку загальною площею 0,2319 га, жодних недоліків, що могли перешкоджати її ефективному використанню не існувало, земельна ділянка передана для належного використання за цільовим призначенням та здійснення будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення орендарем [PERSON] . Харківська міська рада, як власник земельної ділянки від надання земельної ділянки в оренду, розраховувало як на своєчасне виконання орендарем [PERSON] своїх зобов`язань у вигляді своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, так і на цільове використання земельної ділянки, її забудову орендарем та як наслідок поліпшення інфраструктури міста та подальше утримання цієї земельної ділянки в належному стані. Проте, орендарем не виконувалися свої зобов`язання відповідно до вимог договору оренди землі від 15.08.2018. [PERSON] не здійснено будівництво комплексу торговельно-побутового обслуговування населення на орендованій земельній ділянці, а також не вносилася орендна плата. Вказане свідчить про те, що орендарем [PERSON] не виконувалися істотні умови договору оренди землі. Крім того, вищевказаний договір оренди землі було укладено строком до 20.06.2020. [PERSON] після спливу вищевказаного строку з листом - повідомленням до Харківської міської ради у визначений договором та законом строк (не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору) не зверталася та не повідомляла про намір продовжити його дію. Статтею 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Таким чином, у разі припинення договору оренди землі, орендар зобов`язаний повернути спірну земельну ділянку власнику, тобто Харківській міській раді. Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. У зв`язку з неповерненням земельної ділянки Харківській міській територіальній громаді, порушуються інтереси власника земельної ділянки Харківської міської ради (позивача) щодо володіння нею, розпорядженням та використанням. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц. Зазначено у вищевказаній постанові, що «зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок». Зазначений висновок уточнено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц шляхом викладення його першого речення так: зайняття земельних ділянок, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цими ділянками. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна. Права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна (частина перша статті 317 ЦК України), незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Відповідно до принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомим майном його фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на таке майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. У таких випадках підлягає застосуванню стаття 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов). Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння. Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди не повернув орендовану ним земельну ділянку її власнику. Тобто, земельна ділянка з кадастровим номером площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, за адресою: [ADDRESS] , із власності територіальної громади не вибувала, а тому їй, як власнику нерухомого майна, належать права володіння, користування та розпорядження зазначеною ділянкою. [PERSON] є лише її фактичним користувачем, що порушує права власника майна. Тому позов про повернення земельної ділянки в даному випадку є таким, що спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Участь прокурора у судовому процесі регламентовано ст. 56 ЦПК України, відповідно до якої у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Зміст поняття «інтереси держави» розглянуто в рішенні Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 8 квітня 1999 року. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Крім того, основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1, зокрема вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. При цьому Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення. Створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості. Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Наведена позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18. Крім того, Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27). Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави». Так, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Тобто, прокурор доводить бездіяльність органу, в інтересах якого він звертається до суду, а не можливість чи неможливість такого органу самостійно звернутися із цим позовом до суду. Вказана позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 26.05.2020 за № 912/2385/18. Згідно зі ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля та її надра є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого право власності здійснюють органи державної влади і місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України і Законами України. Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, у тому числі, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України, земельні правовідносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Пункт 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Харківської міської ради. Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України до виключної компетенції Харківської міської ради належить: - розпорядження землями територіальної громади міста Харкова; - здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; - передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам. Відповідно до п. 1 ст. 10, п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ради представляють інтереси територіальної громади і здійснюють від їх імені і в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування. Статтею 83 ЗК України визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Згідно ст. 116 ЗК України, рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування, є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Харківська міська рада, як власник земельної ділянки, відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України регламентує, що власник майна може вимагати усунення будь-якого обмеження його права власності. Крім того, відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує рівні умови захисту прав власності на землю. Частина 2 ст. 152 ЗК України встановлює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як встановлено окружною прокуратурою, попри наявні підстави для повернення вищевказаної земельної ділянки Харківській міській територіальній громаді у зв`язку з закінченням строку дії договору оренди землі від 15.08.2018, Харківська міська рада, як власник земельної ділянки, до компетенції якого відносяться повноваження по вжиттю відповідних заходів за вказаним договором оренди землі (п. п. 21, 28 договору), у тому числі щодо звернення до суду з відповідною позовною заявою на захист порушених законних інтересів місцевого самоврядування, територіальної громади міста та як наслідок й інтересів держави в цілому. Враховуючи, що після припинення дії договору орендар ( [PERSON] ) за актом приймання-передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п. 21 Договору оренди землі від 15.08.2018), орендодавець (Харківська міська рада) як власник вищевказаної земельної ділянки відповідно до вимог ст. ст. 78, 90, 152 Земельного кодексу України, ст. 391 ЦК України мало вжити заходи щодо усунення [PERSON] вищевказаних порушень договору та закону під час використання земельною ділянкою площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, за адресою: [ADDRESS] , у тому числі цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду про зобов`язання [PERSON] повернути Харківській міській територіальній громаді а особі Харківської міської ради вищевказану земельну ділянку, водночас, міська рада самоусунулася від покладених на неї законом та договором обов`язків. Так, прокуратурою до Харківської міської ради скеровано листа від 13.01.2023 № 51-107-220вих-23 щодо виявлених порушень з боку [PERSON] під час користування вищевказаною земельною ділянкою та надання інформації про вжиті заходи реагування на їх усунення. На вказаний лист окружної прокуратури від 13.01.2023 № 51-107-220вих-23 Департаментом земельних відносин Харківської міської ради листом від 15.02.2023 № 1036/1/225-23 повідомлено, що рішенням сесії Харківської міської ради № 1123/18 від 20.06.2018 [PERSON] надано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, площею 0,2319 га для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення по [ADDRESS] . Пунктом 22.1 вищевказаного рішення сесії Харківської міської ради № 112/18 від 20.06.2018 визначено адресу земельної ділянки площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021: [ADDRESS] . Згідно з інформацією, наявною у Департаменті між Харківською міською радою та [PERSON] 15.08.2018 на підставі вищевказаного рішення сесії Харківської міської ради № 1123/18 від 20.06.2018 укладено договір оренди землі площею 0,2319 га з кадастровим № 6310138500:10:009:0021 по [ADDRESS] , для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення, строком до 20.06.2020. Вищевказану земельну ділянку до земель запасу міста не повернуто, додаткові угоди не укладалися. Містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва по [ADDRESS] , Департаментом містобудування та архітектури Харківської міської ради не надавалися. В Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради відсутня інформація стосовно наявності документів дозвільного характеру та документів декларативного характеру щодо об`єкта будівництва по [ADDRESS] , замовником якого є [PERSON] . Також, окружною прокуратурою до Харківської міської ради скеровано листа від 04.04.2023 № 51-107-1685вих-23 щодо виявлених порушень з боку [PERSON] під час користування вищевказаною земельною ділянкою та надання інформації про вжиті цивільно-правові заходи щодо повернення у власність Харківської міської територіальної громади вищевказаної земельної ділянки. На вказаний лист окружної прокуратури від 04.04.2023 № 51-107-1685вих-23 Департаментом земельних відносин Харківської міської ради листом від 28.04.2023 № 2655/0/225-23 повідомлено, що рішенням сесії Харківської міської ради № 1123/18 від 20.06.2018 [PERSON] надано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, площею 0,2319 га для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення по [ADDRESS] . Пунктом 22.1 вищевказаного рішення сесії Харківської міської ради № 112/18 від 20.06.2018 визначено адресу земельної ділянки площею 0,2319 га з кадастровим номером 6310138500:10:009:0021, [ADDRESS] . Згідно з інформацією, наявною у Департаменті між Харківською міською радою та [PERSON] 15.08.2018 на підставі вищевказаного рішення сесії Харківської міської ради № 1123/18 від 20.06.2018 укладено договір оренди землі площею 0,2319 га з кадастровим № 6310138500:10:009:0021 по [ADDRESS] , для будівництва комплексу торговельно-побутового обслуговування населення, строком до 20.06.2020. Вищевказану земельну ділянку до земель запасу міста не повернуто, додаткові угоди не укладалися. За наявною інформацією у Департаменті діловодства звернень від [PERSON] або уповноважених нею осіб про намір продовжити дію вищевказаного договору оренди землі, у тому числі після 20.06.2020, до Департаменту діловодства не надходило. Заходи цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду з позовною заявою щодо повернення вищевказаної земельної ділянки Харківською міською радою не вживалися. Таким чином, міською радою не вжито заходів правового реагування щодо звернення до суду до [PERSON] про повернення спірної земельної ділянки, листи прокуратури про виявлені порушення вимог земельного законодавства залишились без реагування. Але, враховуючи не тільки висновок щодо застосування вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 912/2385/18, який пов`язує перебіг розумного строку на вжиття відповідних заходів уповноваженим органом не лише з моментом, як цьому органу стало відомо про порушення, а і коли такому органу повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, вбачається, що Харківській міській раді як стороні вищевказаного договору оренди землі було відомо про обов`язок орендаря ( [PERSON] ) повідомити до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (до 20.05.2020) орендодавця (Харківську міську раду) про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. При цьому належних заходів, спрямованих на захист таких інтересів, починаючи з 21.05.2020 року, у тому числі у судовому порядку, Харківською міською радою не вжито. У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що вказаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави. Таким чином, оскільки вказані інтереси залишилися незахищеними, прокурор звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської міської ради. Про прийняте рішення щодо звернення з відповідним позовом Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова проінформовано листом від 01.05.2023 № 51-107-2142вих-23 Харківську міську раду, який прийнято міською радою 02.05.2023, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції. Згідно листа від 24.05.2023 № 3268/0/225-23 наданого Департаментом земельних відносин Харківської міської ради встановлено, що заходи цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду з позовною заявою про повернення земельної ділянки Харківською міською радою не вживались, у разі подання Немишлянською окружною прокуратурою м. Харкова відповідної позовної заяви, до суду буде направлено повноважного представника для представництва інтересів Харківської міської ради. Таким чином, міською радою не вжито заходів цивільно-правового характеру шляхом звернення до суду до [PERSON] про повернення спірної земельної ділянки, чим порушуються інтереси Харківської міської територіальної громади, та як наслідок й інтересів держави в цілому. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, а також невиконання відповідачем вимог договору оренди землі, ст. 34 Закону України «Про оренду землі» вимога про зобов`язання [PERSON] повернути Харківській міській раді земельну ділянку площею 0,2319 га з кадастровим № 6310138500:10:009:0021 по [ADDRESS] , підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved