Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Виконавцем послуг з надання централізованого опалення є відповідач ТОВ «Котельні лікарняного комплексу». Проте опалювального сезону 2019-2020 р.р. ці послуги перестали постачатися позивачу. Відповідно до відповіді Зачепилівської селищної ради Харківської області №161/020125 від 31.01.2020, у зв`язку з прийняттям рішення Виконавчим комітетом Зачепилівської селищної ради Харківської області №108 від 24.05.2019 з 01.07.2019 припинено роботу та виведено з експлуатації центральну котельню, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за допомогою якої здійснювалося надання послуг щодо централізованого опалення квартири позивачки. Крім цього, згідно з Додатковою угодою від 02.05.2019 дію договору оренди нерухомого майна від 02.04.2018 (котельня по вул. Центральна) між Зачепилівською селищною радою Харківської області та ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» було припинено. Надалі ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» в односторонньому порядку припинило дію договорів із абонентами. На думку позивачки, вищезазначені дії відповідачів щодо припинення в односторонньому порядку постачання послуг з централізованого опалення до квартири позивача [ADDRESS] є протиправними, оскільки грубо порушують права [PERSON] як споживача. У зв`язку з цим, позивачка просить суд визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчого комітету Зачепилівської селищної ради №108 від 24.05.2019 «Про припинення роботи центральної котельні, яка розташована за адресою: [ADDRESS] »; стягнути з ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», ЄДРПОУ: 31555944 на її користь грошові кошти у розмірі 292 959 (двісті дев`яносто дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять ) гривень 00 коп.; зобов`язати ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», ЄДРПОУ: 31555944 забезпечити тепловою енергією її квартиру [ADDRESS] . Відповідачем ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» подано до суду відзив на позов, в якому заперечили проти задоволення позовних вимог [PERSON] у зв`язку з наступним. Так, на думку відповідача, вимоги [PERSON] не мають належного правового та документального обґрунтування, оскільки у них немає жодних зобов`язань перед позивачкою, договір на централізоване теплопостачання відсутній, новий договір не укладено та не може бути укладено, у зв`язку з тим, що з 02.05.2019 у підприємства немає джерела виробництва теплової енергії і питання забезпечення теплом квартири є компетенцією уповноважених органів влади та місцевого самоврядування. Згідно договору оренди нерухомого майна від 02.04.2018 ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» в період оренди експлуатувало котельню, що належить Зачепилівській селищній раді Харківської області та є власністю територіальної громади. Однак 02.05.2019 сторони підписали акт приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до якого ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» повернуло з оренди нерухоме майно, а саме: нежитлову окремо розташовану будівлю котельної. Про ці обставини було письмово повідомлено всіх мешканців квартир, які раніше отримували централізоване опалення від котельні. Тому, ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» з 02.05.2019 не могло та не мало підстав здійснювати виробництво та постачання теплової енергії для будинку, в якому знаходиться квартира позивачки, і не має нести відповідальність за ненадання послуг централізованого опалення. Представником Зачепилівської селищної ради Харківської області Камінською А.А. подано відзив на позов [PERSON] , в якому просила суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі у зв`язку з наступним. Оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування є локальним актом розпорядження власника своїм майном та не є нормативно-правовим актом, тому вичерпало свою дію виконанням і не може бути скасоване або визнане нечинним. Причиною припинення оренди котельні та виведення її з експлуатації стала її збитковість та економічна необґрунтованість, що призводило до значних фінансових втрат та необґрунтованих видатків Зачепилівської громади. Крім того, Зачепилівська селищна рада Харківської області в межах своїх повноважень може здійснювати управління та утримання лише комунального майна, а не майна (квартири), яке знаходиться в приватній власності позивачки. Також у будинку [ADDRESS] , яке і повинно займатися обслуговуванням та облаштуванням будинку, внутрішньо будинкових мереж, котелень, тощо. Договір про надання комунальних послуг у 2018 році укладався на строк один рік, він не був пролонгований, іншого ж договору про надання житлово-комунальних послуг [PERSON] у вказаний в позові період укладено не було. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомляли, однак їхня позиція щодо позову висвітлена у відзивах, тому суд вважає за можливе розглянути справу без їхньої участі на підставі наявних доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Зачепилівської селищної ради Харківської області №108 від 24.05.2019 «Про припинення роботи центральної котельні, яка розташована за адресою: [ADDRESS] » з 01.07.2019 припинено роботу та виведено з експлуатації центральну котельню. При цьому за допомогою вищезазначеної котельні постачалася теплова енергія до будинку позивачки [ADDRESS] . Ухвалюючи таке рішення, Зачепилівська селищна рада керувалася протоколом №8 засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання в квартирах багатоповерхових будинків від 16.08.2017, згідно з яким надано дозвіл на облаштування квартирного індивідуального газового опалення та гарячого водопостачання всім мешканцям будинку [ADDRESS] та будинку [ADDRESS] . Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» ( в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення) до повноважень органів місцевого самоврядування належать: 1) затвердження та виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та виконанні відповідних державних і регіональних програм; 2) встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону; 3) затвердження норм споживання комунальних послуг; 4) інформування населення відповідно до законодавства про стан виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також про відповідність якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; 5) здійснення моніторингу стану виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства; 6) встановлення одиниці виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами. Також відповідно до ст.6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах, серед іншого, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів. Статтею 13 Закону України «Про теплопостачання» встановлено основні повноваження органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання, до яких належать наступні: регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад; затвердження місцевих програм розвитку у сфері теплопостачання, участь у розробці та впровадженні державних і регіональних програм у цій сфері; затвердження з урахуванням вимог законодавства у сфері теплопостачання проектів містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, схем теплопостачання та іншої містобудівної документації; здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог; погодження на розміщення в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці нових або реконструкцію діючих об`єктів теплопостачання та сприяння розвитку систем теплопостачання на відповідній території; встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством; щоквартальне оприлюднення встановлених для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках з використанням альтернативних джерел енергії (крім теплоелектроцентралей, теплоелектростанцій, атомних електростанцій та когенераційних установок); перегляд за власною ініціативою та/або за зверненням суб`єкта господарювання тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках з використанням альтернативних джерел енергії (крім теплоелектроцентралей, теплоелектростанцій, атомних електростанцій та когенераційних установок), але не більше одного разу на квартал; погодження інвестиційних програм стосовно об`єктів теплопостачання, що перебувають у комунальній власності, крім тих, що виробляють теплову енергію на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії; сприяння провадженню інвестиційної діяльності у сфері теплопостачання. Відповідно до пп.1 п.а) ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать а) власні (самоврядні) повноваження, зокрема управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню. Аналізуючи вищезазначені норми, суд приходить до висновку, що жоден із вищезазначених законів не містить положення про надання органам місцевого самоврядування повноважень щодо самостійного відключення власників квартир від централізованого опалення. Правила надання послуг з централізованого опалення регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Ці правила містять розділ «Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів». При цьому суд зазначає, що можливість відключення споживачів від мереж централізованого опалення з ініціативи виконавця послуг або будь-кого іншого взагалі не передбачена. В свою чергу, відповідно до п.3 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; 2) міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; 3) ліквідацію наслідків аварії. Отже, така підстава як відсутність технічної можливості щодо надання послуг з централізованого опалення не може бути винятком із загального правила щодо безперебійності надання таких послуг. Процедура відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води передбачена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (далі Порядок), який був чинним на момент ухвалення рішення Зачепилівською селищною радою. Згідно з п.1.2. Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Також відповідно до п.2.1. для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Судом встановлено, що відповідного рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення позивач не надавала. Відповідно до п.2.2. Порядку комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Зачепилівською селищною радою Харківської області жодних перелічених вище умов для можливості прийняття оскаржуваного рішення дотримано не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Виконавчого комітету Зачепилівської селищної ради Харківської області №108 від 24.05.2019 «Про припинення роботи центральної котельні, яка розташована за адресою: [ADDRESS] » прийнято відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Щодо позовної вимоги про зобов`язання ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» забезпечити квартиру позивача тепловою енергією та стягнення неустойки за ненадання послуг централізованого опалення суд зазначає наступне. Судом встановлено, що ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» надавало позивачу послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Проте ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» в односторонньому порядку припинило дію договору із позивачкою з 01.06.2019. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд приходить до висновку, що в даному випадку були відсутні підстави для односторонньої відмови від договору про надання послуг з централізованого опалення, а тому позовна заява вимога про забезпечення теплової енергією позивача підлягає задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Пунктом 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 встановлено, що виконавець зобов`язаний, серед іншого, сплачувати споживачу неустойку (штраф, пеню) у разі ненадання послуг або надання послуг неналежної якості у порядку та у випадках, передбачених законодавством і договором. Частиною другою ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що захист прав споживачів теплової енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, Законом України «Про захист прав споживачів» іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. В даному випадку відповідно до повідомлення ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» про заборгованість за теплоенергію за січень та за квітень 2019 року вартість послуг з постачання теплової енергії ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» становить 336, 70 грн. за 1 кв.м, квартира позивачки має отоплювану площу 48,5 кв.м. Тому загальна вартість послуг з постачання теплової енергії за місяць складає: 336,7х48,5 = 16\~329,95 грн., тобто 3% за 1 день складає: 16\~329,95/100х3= 489,9 грн. Проте суд не погоджується з наданим позивачкою загальним розрахунком суми неустойки за ненадання послуг з централізованого опалення, оскільки він проводиться за період з 01.06.2019 по день подання уточненого позову до суду 15.01.2021, тобто охоплює собою як і опалювальний період, так і період по закінченню опалювального сезону. Відповідно до наявних в мережі Інтернет даних наказів Харківської ОДА, початком опалювального сезону по даному регіону є: -у 2019 році - 15.10.2019, закінчення сезону 09.04.2020; -у 2020 році 15.10.2020, закінчення сезону 12.04.2021. Таким чином кількість днів опалювального сезону за спірний період становить 267 днів. Таким чином, загальна сума неустойки за ненадання послуг з постачання теплової енергії ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» становить: 267х489,9= 130\~803,30 грн. З огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм норми цивільного законодавства, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вирішив, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial