Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 29 травня 2023 року [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 5\~000 доларів США, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Зазначену в розписці суму коштів відповідач зобов`язувався повернути в строк до 12 червня 2023 року. Станом на 01 вересня 2023 року борг відповідачем не повернуто, в добровільному порядку зобов`язання не виконується. Враховуючи порушене право кредитора, позивач вимагає повернути заборгованість в сумі 5\~000 доларів США (основна сума боргу). З огляду на вищевикладене, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2023 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як було встановлено судом, що 29 травня 2023 року між сторонами було укладено договір позики, у відповідності до умов якого, [PERSON] зобов`язався віддати борг в сумі 5\~000 доларів США, які взяв в борг у [PERSON] до 12 червня 2023 року. На підтвердження укладення вищезазначеного договору позики та його умов відповідачем [PERSON] 29 травня 2023 року було надано власноручно написану розписку (а.с. 4). На момент розгляду цивільної справи борг за договором позики від 29 травня 2023 року становить 5 000 доларів США, що станом на 01 вересня 2023 року еквівалентно 182 843 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене вище, позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу. Відповідач, як позичальник, в порушення взятих на себе зобов`язань, позику 5 000 доларів США за договором позики від 29 травня 2023 року, не повертає, а тому борг у розмірі 5 000 доларів США, що станом на 01 вересня 2023 року еквівалентно 182 843 грн. 00 коп., підлягає стягненню на користь позивача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 828 грн. 43 коп. сплаченого судового збору. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved