Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №900955716 в розмірі 25795,20 грн, яка складається з суми заборгованості по основному боргу - 12000,00 грн та заборгованості по відсоткам 13795,20 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.09.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено кредитний договір №900955716, на підставі договору факторингу до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором на суму 25795,20 грн, яка складається з суми заборгованості по основному боргу - 12000,00 грн та заборгованості по відсоткам 13795,20 грн. Ухвалою суду від 26.10.2023 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду на 10:45 30.11.2023. Протокольною ухвалою від 30.11.2023 слухання справи відкладено на 10:50 19.12.2023 для повторного виклику відповідача. У судове засідання призначене на 19.12.2023 представник позивача не з`явився, матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність та у разі неявки відповідача розгляд справи у заочному порядку. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку, за відсутності учасників справи, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обов`язків. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено кредитний договір №900955716, згідно якого відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 12000,00 грн. строком на 98 днів, встановлена відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 251,85 % річних від суми кредиту (а.с.6 зворот -8). 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.10-12) ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» дійшли згоди викласти текст Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції. Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до суду не надано та матеріали справи не містять, як і не містять реєстру боржників №165 від 21.12.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 на який посилається представник позивача як на підставу переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №900955716. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до яких позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги (а.с.13-14). Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 (а.с.15) позивач набув права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №900955716 на загальну суму 25795,20 грн. У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 900955716 від 28.09.2021 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 зазначено, що станом на 31.08.2023 року заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 25795,20 грн. (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач указує на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями відповідача, уклавши договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022 з ТОВ «Таліон Плюс», яке, в свою чергу, отримало право такої вимоги згідно договору факторингу № 28/1118-01 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, судом встановлено, що 28.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 900955716. Кредитний договір укладено за допомогою електронного підпису позичальника. Водночас, матеріали справи не містять належних доказів, що станом на момент укладення договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 до нового кредитора перейшло право грошової вимоги первісного кредитора до боржника [PERSON] за договором № 900955716 від 28.09.2021 на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Договір факторингу № 28/1118-01 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», датовано 28 листопада 2018 року та приєднана до матеріалів справи Додаткова угода № 26 до договору факторингу №28/118-01, датована 31 грудня 2020 року, тобто ще до підписання кредитного договору № 900955716 від 28.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Також матеріали справи не містять відомостей з реєстру боржників та відомостей щодо заборгованості по договору факторингу укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс». Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивача про набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договором № 900955716 від 28.09.2021 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у зв`язку з укладенням договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також у подальшому договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 між позивачем та ТОВ «Таліон Плюс», не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому позов не підлягає задоволенню. Судовий збір у розмірі 2684 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed