Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (надалі за текстом - позивач) з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.03.2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00070809, за умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford Fusion», д.н. [NUMBER] . 19.02.2019 року о 10 год. 15 хв. в м. Києві на вул. Данченка, 3, відбулася дорожньо- транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю автомобіля «Ford Fusion», д.н. [NUMBER] , та автомобіля «Mazda СХ-9», д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль «Ford Fusion», д.н. [NUMBER] . Постановою Подільського районного суду м. Києва від 12.03.2019 року по справі № 758/2664/19, винним у вчиненні ДТП було визнано відповідача, який на момент вчинення ДТП перебував за кермом транспортного засобу «Mazda СХ-9», д.н. [NUMBER] . Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду (дефектна відомість) та отримано рахунок-фактуру № ПП-0000013 на суму 43 400 грн., наряд-замовлення № ПП-00000009 на суму 43 400 грн. від СТО, а також квитанцію № 0.0.1322928199.1 про оплату вартості ремонту «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , страхувальником/власником на рахунки СТО. Позивачем було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №13814Р/51/2019, відповідно до якого страхове відшкодування було виплачене у розмірі 35 808,01 грн. Позивач зазначає, що шкода була заподіяна відповідачем, а відтак, має бути ним відшкодована, а тому, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 35 808,01 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн., а також провести розгляд справи без участі позивача. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23.02.2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи, на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.03.2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00070809, відповідно до умов якого, були застраховані майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford Fusion», д.н. [NUMBER] (а.с. 18-24). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 12.03.2019 року по справі № 758/2664/19 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Так, відповідно до зазначеної Постанови, 19.02.2019 року о 10 год. 15 хв. відповідач, керуючи автомобілем «Mazda СХ-9», д.н. [NUMBER] , в м. Києві на вул. Данченка, 3, при виїзді на перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю «Ford Fusion», д.н. [NUMBER] , який рухався з правого боку, внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків (а.с. 12-13). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль «Ford Fusion», д.н. [NUMBER] . Враховуючи наявність Договору страхування, власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу (а.с. 16-17) та отримано рахунок-фактуру № ПП- 0000013 на суму 43 400 грн., наряд-замовлення № ПП-00000009 на суму 43 400 грн. від СТО, а також квитанцію № 0.0.1322928199.1 про оплату вартості ремонту «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , страхувальником/власником на рахунки СТО (а.с. 25, 28-29). Позивачем було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №13814Р/51/2019, відповідно до якого сума страхового відшкодування становила 35 808,01 грн (а.с. 7-8). Виплата страхового відшкодування у вказаному розмірі підтверджується платіжним дорученням № 21407 від 19.04.2019 (а.с. 48). На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра» (з 23.05.2019 року - ПрАТ «СК «ВАН КЛІК»), відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № АК8673141. Вказана обставина підтверджується Довідкою про ДТП №3019052383972655 від 19.02.2019 року, а також витягом з бази даних МТСБУ щодо чинності полісу ОСЦПВВНТЗ № АК8673141 на дату ДТП, згідно даних яких у транспортного засобу Відповідача «Mazda СХ-9», з VIN-кодом [NUMBER] , станом на 19.02.2019 року наявний дійсний поліс ОСЦПВВНТЗ № АК8673141 (а.с.10-11). Відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 року № 3470, затверджено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100 000 грн. на одного потерпілого. Таким чином, згідно вказаного Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн., натомість позивачем здійснено виплату страхового відшкодування лише у розмірі 35 808,01 грн., що є меншим за вказаний ліміт відповідальності. Крім того, як убачається із розрахунку суми страхового відшкодування, що є Додатком №1 до Страхового акту від 17.04.2019 року (додаток №3 до позовної заяви), коефіцієнт зносу замінених складових складає 0,00, а величина втрати товарної вартості КТЗ не визначена. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15ц зазначила, що у випадку, коли делікті відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати делікте зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому відшкодування. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення стягнення з позовом до страховика, в якому завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ст. 81 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на те, що на момент ДТП відповідач мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сума збитків не перевищує ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих, а коефіцієнт фізичного зносу на момент перед ДТП становить 0, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed