Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 січня 1990 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на\~те,\~що 13 січня 1990\~року уклала\~шлюб з\~відповідачем,\~від даного\~шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вони не мають спільних інтересів, мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги одне до одного. З початку 2022 року стосунки погіршились, відповідач став зловживати спиртними напоями та в цьому стані вчиняє домашнє насильство, що викликає відчуття незахищеності. Спільне господарство з відповідачем не ведеться, шлюб фактично припинив існування, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала з підстав в викладених в позовній заяві та зазначила, що відповідач продовжує систематично вчиняти домашнє насильство. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 13 січня 1990 року, шлюб зареєстрований Кіровським відділом ЗАГС м.Дніпропетровська, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13 січня 1990 року. Згідно відомостей паспорту позивача [NUMBER] в особливих відмітках зазначені діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, збереження шлюбу неможливе внаслідок вчинення домашнього насильства відповідачем, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач не подав до суду відзиву на позов, заперечень проти розірвання шлюбу суду не направив, що свідчить про його байдуже ставлення до даного позову. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України,\~позов\~про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише\~формально,\~поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач не заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved