Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та Ужгородської районної державної адміністрації, в якій просить визнати за ним, як за колишнім членом колективного сільськогосподарського підприємства «Варта», право на земельну частку (пай), розміром 0,241 умовних кадастрових гектарів за межами населених пунктів Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0025598 за №96 від 12.08.1996, оригінал якого втрачено. Свої позовні вимоги мотивував тим, що позивач був членом колгоспу «За нове життя», який 06.04.1993 року перейменовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Ватра» (далі КСП «Ватра»), що діяло на території Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та працював трактористом до виходу на пенсію 01.09.1996, що підтверджується записами в його трудовій книжці колгоспника. Вказує, що в результаті розпаювання земель, що перебували в віданні КСП «Ватра», йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0025598 за №96 від 12.08.1996 і на підставі розпорядження Ужгородської райдержадміністрації №445 від 02.07.1996, яким підтверджено право на земельну частку (пай) в розмірі 2,7 га. Також зазначає, що на земельну ділянку площею 2,4599 га на підставі вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0025598 за №96 від 12.08.1996 ним оформлено право власності та одержано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №015209 від 01.04.2008. Однак, зазначає, що на земельну ділянку, передану за вказаним сертифікатом площею 0,241 га право власності позивачем оформлено не було, хоча така ним обробляється та використовується за призначенням. Бажаючи завершити оформлення право власності на земельну ділянку, передану як пай та розробити технічну документацію (проект землеустрою) на таку земельну ділянку, позивач виявив втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0025598 за №96 від 12.08.1996, що унеможливлює завершення ним оформлення права власності на переданий земельний пай. Стверджує, що з приводу втрати вказаного сертифікату ним було розміщено оголошення в пресі, зокрема газеті «Закарпатські оголошення» від 11.08.2023 №32, а також він звернувся до Ужгородської районної державної адміністрації з заявою про видачу дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0025598 за №96 від 12.08.1996, однак листом Ужгородської районної військової адміністрації від 24.08.2023 №04-12/К-354 йому було відмовлено у видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки на сьогоднішній день земельне законодавство не передбачає виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай), і в районної державної адміністрації бланки таких сертифікатів відсутні. За таких обставин позивач, з метою завершення оформлення права власності на земельну частку (пай) вважає, що єдиним способом захист такого майнового права є звернення до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай) в судовому порядку). Ухвалою суду від 24.10.2023 було відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 03.11.2023 представницею відповідача Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області Багарою Ю.М. було подано відзив на позов, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначила, що з набранням чинності 01.01.2019 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» внесено зміни до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно яких повноваження районної державної адміністрації щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) виключені. Вказала, що наразі в законах України не визначений порядок відновлення втрачених сертифікатів та видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай). В райдержадміністрації відсутні бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай), оскільки на виконання Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» 08.08.1995 №720/95 Кабінетом Міністрів України було організовано виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) в необхідній кількості. На сьогоднішній день, земельне законодавство не передбачає виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай). Повідомила, що листом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області 14.09.2023 №14-7-0.31-3841/2-23 поінформовано Ужгородську районну державну адміністрацію - районну військову адміністрацію про наявність у них бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай), однак відсутні нормативно-правові документи чи внутрішні розпорядчі документи, які б врегульовували їх зберігання, використання, списання чи передавання. 21.11.2023 представницею відповідача Холмківської сільської\~ради Ужгородського\~району Закарпатської\~областіЛазорик О. було подано відзив на позов, в якому вона просила задовольнити позов повністю. В обґрунтування позову зазначає, що так, [PERSON] як члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Ватра» Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК 002598 розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель. Сертифікат зареєстровано 12.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 96. На підставі розпорядження Ужгородської районної державної адміністрації від 17.12.2003 № 638 [PERSON] виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку площею 2,4599 га та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК 015209 від 01.04.2008, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0108071000077. Наразі, законом України не визначений порядок відновлення втрачених сертифікатів та видачі дублікатів сертифікату на право на земельну частку (пай). Однак, відповідно до статті 1 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. В судове засідання позивач та його представник з`явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили такі задовольнити. В судове засідання представники відповідачів не з`явилися, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст.\~13,19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що згідно записів трудовій книжці колгоспника [PERSON] 01.03.1991 зарахований членом колгоспу «За нове життя» і прийнятий на роботу трактористом другого класу. 06.04.1993 колгосп «За нове життя» перейменовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Ватра». В Книзі №1 реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видається Ужгородською райдержадміністрацією КСП «Ватра» Холмківської сільської ради, [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0025598 за №96 від 12.08.1996 і на підставі розпорядження Ужгородської райдержадміністрації №445 від 02.07.1996, яким підтверджено право на земельну частку (пай) в розмірі 2,7 га. Встановлено, що на земельну ділянку площею 2,4599 га на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0025598 за №96 від 12.08.1996 позивачем оформлено право власності та одержано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №015209 від 01.04.2008. З публікації у засобах масової інформації, зокрема, газети «Закарпатські оголошення» №32 (1162) від 11.08.2023, вбачається оголошення про те, що вважати недійсним загублений земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) ЗК №0025598 за №96 від 12.08.1996, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Ватра» на ім`я [PERSON] . Згідно відповіді Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області за №\~04-12/к-354 від 24.08.2023 щодо видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) позивача повідомлено про те, що в райдержадміністрації відсутні бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай), оскільки на виконання Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» 08.08.1995 №720/95 Кабінетом Міністрів України було організовано виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) в необхідній кількості. На сьогоднішній день, земельне законодавство не передбачає виготовлення сертифікатів на право на земельну частку (пай). Позивача проінформовано, що його право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно положень ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.п. 16-17 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Згідно абз.2-3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до пункту 7\~Указу Президента\~України від\~08.08.1995\~за №\~720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Указом Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~(п. 1, 2) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільсько-господарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільсько-господарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільсько-господарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільсько-господарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Як вбачається з приписів пункту 5\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720 від 08.08.1995, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на наведені обставини та те, що позивач довів своє право на земельну частку (пай), та зважаючи на визнання відповідачем - Холмківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області заявлених [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов обґрунтованими та підлягає задоволенню. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved