Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності. Мотивуючи позовні вимоги представник позивача вказала, що відповідач відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.09.2021 державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Сіраченко Т.П., є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . 11.09.2021 сторони уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач придбав вище вказані житловий будинок з господарськими приміщеннями та земельну ділянку за 213811,20грн., що по курсу НБУ еквівалентно 8000 доларів США. Відповідач у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] отримав зазначені кошти, про що написав розписку, та передав позивачеві правовстановлюючі документи на майно та ключі від будинку. Посвідчити нотаріального договір купівлі-продажу сторони не змогли, оскільки всі нотаріуси на той період були завантажені роботою та не могли приділити увагу такому правочину. Відповідач не мав часу чекати невизначений період та мав повертатись до свого місця проживання до рф. 10.09.2021 була оформлена довіреність, якою відповідач уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в усіх організаціях, установах та підприємствах з приводу розпорядження належними йому будинком та земельною ділянкою. В подальшому позивач та [PERSON] звернулись до нотаріуса для укладення договору відчуження спірних житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , однак приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчаном А.С. у посвідченні договору купівлі-продажу відмовлено з посиланням на положення пунктів 2, 18 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Враховуючи викладене, представник позивача просила визнати договір купівлі-продажу спірного майна, укладений між сторонами 11.09.2021 дійсним та визнати за позивачем право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , вказуючи, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та виконали їх. Ухвалою від 26.10.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, визначені строки для подачі заяв по суті. 07.11.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому вказала, що відповідач позов визнає повністю та просить розглянути справу без його участі. 20.11.2023 підготовче провадження було закрите та справа призначена до судового розгляду по суті. Під час розгляду справи представник позивача адвокат Павленко А.Л. підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити, вказуючи, що договір, який був укладений між сторонами, повністю виконаний, отже просила визнати такий договір дійсним та визнати за позивачем право власності на спірне майно. Представник відповідача адвокат Віденчук Н.С. визнала повністю позов, вказуючи, що відповідач отримав від позивача грошові кошти за спірне майно, передав йому правовстановлюючі документи на майно та ключі від будинку. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , громадянин рф, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 09.09.2021 державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області (спадкова справа №390/2020, зареєстровані в реєстрі за №2-366 та №3-367) є власником житлового будинку та земельної ділянки з кадастровим номером 4810400000:02:068:0004 за адресою: [ADDRESS] . 10.09.2021 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. посвідчена довіреність, за якою [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси у всіх компетентних установах, підприємствах та організаціях з питань продажу будь-якій особі або продаж (дарування) [PERSON] належної йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з розташованим на ній житловим будинком [ADDRESS] ; управління вищевказаною нерухомістю. 11.09.2021 між сторонами складений та підписаний у простій письмовій формі договір купівлі-продажу, за умовами якого [PERSON] передає у власність, а [PERSON] приймає у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Продаж будинку проведена за 213811,20грн., що за курсом НБУ еквівалентно 8000 доларів США, які продавець отримав від покупця повністю під час підписання цього договору. При цьому предметом договору вказаний лише житловий будинок за вказаною адресою. 11.09.2021 [PERSON] склав розписку про те, що він отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 8000 доларів США за продаж належного йому будинку. 07.08.2023 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчана А.С. з метою посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі наведеної вище довіреності. Постановою від 07.08.2023 нотаріусом відмовлено у вчинення вказаної нотаріальної дії з посиланням на п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації», яким встановлений мораторій (заборона) на відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден внутрішнього плавання Російською Федерацією або особами, пов`язаними з державою-агресором, крім безоплатного відчуження/передачі на користь держави України; задоволення вимог Національного банку за наданими кредитами рефінансування з підтримки ліквідності банків.. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями статті 657 ЦК України, передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до статті 220 ЦК України уразі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив судам, що при розгляді подібних спорів суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню. Отже, однією з умов застосування частини другої статті 220\~ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи немає інших підстав нікчемності правочину. Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із частинами першою-третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що спірний договір купівлі-продажу житлового будинку був укладений між сторонами у простій письмовій формі без дотримання обов`язкових вимог чинного на момент його укладення законодавства щодо нотаріального посвідчення. Зайнятість всіх нотаріусів та не бажання [PERSON] чекати на укладення договору не свідчать про наявність підстав для визнання нотаріально не посвідченого договору купівлі-продажу будинку дійсним. Крім того [PERSON] 09.09.2021 у державного нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контри Миколаївської області Сіраченко Т.П. зміг особисто отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище нерухоме майно. 10.09.2021 відповідач також зміг особисто оформити довіреність на ім`я [PERSON] у приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області. Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства запроваджений воєнний стан з 5:30 год 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» в редакції, чинній на момент звернення до нотаріуса з метою укладенні договору купівлі-продажу на підставі довіреності: для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання Російською Федерацією або особами, пов`язаними з державою-агресором, крім безоплатного відчуження/передачу на користь держави Україна; задоволення вимог Національного банку за наданими кредитами рефінансування з підтримки ліквідності банків. Згідно з п.2 вказаної Постанови правочини (у тому числі довіреності), укладені з порушенням мораторію, визначеного пунктом 1 цієї постанови, у тому числі якщо ними передбачається відповідне відчуження у майбутньому, є нікчемними. Зазначена постанова діє на теперішній час. Спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна був підписаний сторонами 11.09.2021, тобто до введення в Україні воєнного стану та запровадження обмежень щодо вчинення нотаріальних дій під час дії воєнного стану. Сторони договору не були позбавлені можливості реалізувати свої права відповідно до встановлених на час виникнення спірних правовідносин положень законодавства України. Наявності перешкод, які б свідчили про неможливість нотаріального посвідчення спірного договору відчуження нерухомого майна, підписаного 11.09.2021, зокрема ухилення продавця від його нотаріального посвідчення, позивачем не доведена. Встановлені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 «Про забезпечення\~захисту національних\~інтересів за\~майбутніми позовами\~держави Україна\~у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації» тимчасові обмеження щодо здійснення нотаріальних дій за заявами особи, пов`язаної з державою-агресором, не свідчать про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, а отже і не свідчить про наявність підстав для визнання такого договору дійсним відповідно до приписів частини другої статті 220 ЦК України. Крім того, предметом договору купівлі-продажу, укладеного у простій письмовій формі між сторонами 11.09.2021, є лише будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка з кадастровим номером 4810400000:02:068:0004, на яку просить визнати право власності позивач, як предмет зазначеного договору, сторонами не визначена. Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову, а визнання відповідачем позову суперечить закону.

Outcome: dismissed