Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

2 листопада 2023 року керівник Вишгородської окружної прокуратури звернувся до суду із вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області шкоду, завдану злочином внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища та незаконної порубки лісу, у розмірі 129001,07 гривень. В обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначає, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 29.09.2023 у справі №363/1624/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки. Розмір збитку (шкоди) завданого внаслідок незаконної порубки лісу також підтверджується долученими до матеріалів справи №363/1624/23 документами, зокрема: відомістю матеріально-грошової оцінки та сортиментної структури; розрахунком шкоди, нанесеної лісовому господарству самовільною порубкою дерев по Ясногородському лісництву; відомістю розрахунку діаметра дерев по висоті 1,3 м у корі залежності від діаметра пня; польовою переліковою відомістю. Вирок Вишгородського районного суду від 29 вересня 2023 року у справі 363/1624/23 набрав законної сили 31 жовтня 2023 року. Водночас, питання щодо відшкодування [PERSON] шкоди, завданої незаконною порубкою дерев, дотепер не вирішено. Після виконання судом вимог частини восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28 вересня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним та враховуючи положення статей 274, 279 ЦПК України. Вишгородській окружній прокуратурі, Державній екологічної інспекції Столичного округу та Димерській селищній раді Вишгородського району Київської області, у порядку статті 14 ЦПК України було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі до електронних кабінетів, після чого, зазначені особи з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не зверталися. Відповідачу копія ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками було надіслано на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція надіслана відповідачу повернулась на адресу суду без вручення з причин «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року у справі №363/1624/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 246 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі статті 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання строком на 2 (два) роки та на нього покладені обов`язки, відповідно до статті 76 КК України (а.с. 16-19). Як встановлено вказаним вироком суду, 24.01.2023\~вдень [PERSON] ,\~діючи з\~корисливою метою\~та маючи\~прямий умисел,\~направлений на\~незаконну порубку\~лісу,\~прибув на\~територію лісового\~масиву,\~а саме\~квартал 52\~виділу 22\~Ясногородського лісництва,\~який розташований\~в адміністративних\~межах Вишгородського\~району,\~Київської області,\~що перебуває\~на балансі\~Державного підприємства\~«Димерське лісове\~господарство» Державного\~підприємства «Ліси\~України» і\~відноситься до\~земель державного\~лісового фонду\~України.\~В цей\~час [PERSON] ,\~реалізуючи свій\~злочинний умисел,\~направлений на\~незаконну порубку\~дерев,\~за допомогою\~бензопили червоного\~кольору без\~будь яких\~маркувань,\~порушуючи встановлений\~порядок охорони,\~раціонального використання\~та відтворення\~лісу,\~незаконно,\~без спеціального\~дозволу,\~який посвідчується\~відповідним документом\~(лісорубним\~квитком,\~ордером),\~виданим уповноваженим\~органом,\~маючи прямий\~умисел направлений\~на незаконну\~порубку дерев,\~на території\~лісового масиву\~52\~виділу 22\~Ясногородського лісництва,\~який розташований\~в адміністративних\~межах Вишгородського\~району,\~Київської області,\~що перебуває\~на балансі\~Державного підприємства\~«Димерське лісове\~господарство» Державного\~підприємства «Ліси\~України» і\~відноситься до\~земель державного\~лісового фонду\~України,\~самовільно,\~шляхом спилювання,\~провів незаконну\~порубку до\~ступеня припинення\~росту наступних\~дерев породи\~«Сосна звичайна»\~діаметром у\~корі біля\~шийки кореня\~29\~см,\~29\~см,\~29\~см,\~30\~см,\~34\~см,\~34\~см,\~34\~см,\~35\~см,\~35\~см,\~38\~см,39\~см,\~42\~см,\~43\~см.\~В ході\~вказаної порубки\~відповідних дерев\~незаконна діяльність\~ [PERSON] \~була виявлена\~та припинена\~майстром лісу\~Ясногородського лісництва.\~Тим самим,\~ [PERSON] ,\~в порушення\~вимог статей\~4,\~24,\~67,\~68,\~69\~Лісового кодексу\~України,\~статей 5,\~12\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища»,\~пункту 7\~Порядку поділу\~лісів на\~категорії та\~виділення особливо\~захисник лісових\~ділянок,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України №\~733\~від 16.05.2007,\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~№ 761\~від 23.05.2007\~«Про врегулювання\~питань щодо\~спеціального використання\~лісових ресурсів»,\~порушуючи встановлений\~порядок охорони,\~раціонального використання\~та відтворення\~лісу,\~незаконно,\~без спеціального\~дозволу,\~який посвідчується\~відповідним документом\~(лісорубним\~квитком,\~ордером),\~виданим уповноваженим\~органом,\~здійснив незаконну\~порубку дерев\~у кварталі\~52\~виділу 22\~Ясногородського лісництва,\~який розташований\~в адміністративних\~межах Вишгородського\~району,\~Київської області,\~що перебуває\~на балансі\~Державного підприємства\~«Димерське лісове\~господарство» Державного\~підприємства «Ліси\~України» і\~відноситься до\~земель державного\~лісового фонду\~України,\~у зв`язку\~з чим\~відповідно до\~положень постанови\~Кабінету Міністрів\~України №\~665\~від 23.07.2008\~«Про затвердження\~такс для\~обчислення розміру\~шкоди,\~заподіяної лісу»\~ [PERSON] \~спричинено тяжкі\~наслідки навколишньому\~природному середовищу\~на загальну\~суму 129001\~(сто\~двадцять дев`ять\~тисяч одна)\~грн.\~07\~коп. Як зазначено у вироку Вишгородського районного суду Київської області, у судовому засіданні під час роз`яснення суті обвинувачення обвинувачений [PERSON] повідомив суд, що суть обвинувачення йому зрозуміла, провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення безумовно, беззастережно та беззаперечно визнає у повному обсязі, щиро кається, підтверджує обставини та факти, викладені в обвинувальному акті, будь-якого тиску чи примусу під час досудового розслідування та судового провадження на нього не здійснювалося, від надання показань не відмовляється. Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 набрав законної сили 31 жовтня 2023 року. Цивільний позов про відшкодування завданої державі шкоди внаслідок незаконної порубки дерев в рамках досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не пред`являвся. Згідно із частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що відповідач вчинив кримінальне правопорушення незаконну порубку дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки. Так, згідно розрахунку нанесеної лісовому господарству за вирубане або пошкоджене до ступеня неприпинення росту «Димерський лісгосп «ДП «Ліси України» Ясногородське лісництво квартал 52 виділ 22, розмір заподіяної шкоди 129001,07 грн (а.с.20-24). 13 вересня 2023 року Вишгородська окружна прокуратура в особі керівника М.Василенко, звернулась до Димерської селищної ради та Державної екологічної інспекції столичного округу з метою отримання інформації про вжиття заходів щодо стягнення з [PERSON] збитків, завданих державі внаслідок незаконної порубки лісу на загальну суму 129001,07 грн. або повідомити про неможливість звернення до суду з вказаних питань з метою вжиття заходів представницького характеру прокуратурою в інтересах держави (а.с 25-32). 19 вересня 2023 року селищним головою Димерської селищної ради В.Підкруганним було надано відповідь на лист Вишгородської окружної прокуратури, зазначивши, що Димерською селищною радою не вживались заходи щодо стягнення з [PERSON] збитків у розмірі 129001,07 грн., завданих державі внаслідок незаконної порубки лісу, через відсутність в бюджеті територіальної громади видатків на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви, у зв`язку з чим Димерська селищна рада просила Вишгородську окружну прокуратуру звернутись до суду з відповідною позовною заявою (а.с. 33-34). 20 вересня 2023 року Державна екологічна інспекція Столичного округу ДЕІ України у відповідь на лист Вишгородської окружної прокуратури зазначено, що у Інспекції відсутні повноваження щодо пред`явлення до [PERSON] позову про стягнення збитків заподіяних державі, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, при цьому Інспекція не заперечує щодо пред`явлення Вишгородською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Стличного округу до [PERSON] про стягнення збитків, заподіяних державі (а.с. 36-27) Листами від 02 листопада 2023 року керівником Вишгородської оружної прокуратури М.Василенко у відповідності до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» було повідомлено Державну екологічну інспекцію Столичного округу та Димерську селищну раду про звернення до Вишгородського районного суду Київської області (а.с. 38,39). Відповідно до статті 60 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» особливій охороні підлягають природні території та об`єкти, що мають велику екологічну цінність як унікальні та типові природні комплекси, для збереження сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних процесів і явищ. Природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні, утворюють єдину територіальну систему і включають території та об`єкти природно-заповідного фонду, курортні та лікувально-оздоровчі, рекреаційні, водозахисні, полезахисні та інші типи територій та об`єктів, що визначаються законодавством України. Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі. Статтею 3 ЛК України визначено, що лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно із статтею 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до пункту 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи розчищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів. Згідно із пунктом 3 вказаного Порядку, лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки. Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України). Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» незаконно добута деревина може бути результатом незаконної порубки лісу, за скоєння якої наступає кримінальна відповідальність. Визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено. Відповідно до статей 105, 107 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну ним лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визнаних законом України. Особи, винні у заподіянні збитків лісовому господарству, в т.ч. і незаконною рубкою лісу, несуть відповідальність у розмірах, встановлених законодавством України. Згідно із статтею 13 Конституції України, статті 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Оскільки вироком Вишгородського районного суду Київської області відповідача визнано винуватим у вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що на нього слід покласти цивільну відповідальність по відшкодуванню майнової шкоди в розмірі 129001,07 грн, яку він завдав своїми неправомірними діями. Шкода, завдана внаслідок незаконної порубки дерев у лісах, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди, а саме Димерській територіальній громаді Київської області. У добровільному порядку шкоду відповідачем не відшкодовано. Оскільки судом встановлено, що діями відповідача порушено законодавство про охорону навколишнього природного середовища та відповідач, незалежно від притягнення його до кримінальної відповідальності, зобов`язаний відшкодувати заподіяну навколишньому середовищу шкоду у розмірі 129001,07 грн, суд дійшов висновку, що прокурором доведені позовні вимоги, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок кримінального правопорушення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 гривні.

Outcome: approved