Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» (далі ТОВ «ФК Управління Активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів, третя особа\~Покровський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~місті Кривому\~Розі Криворізького\~району Дніпропетровської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) (далі Покровський ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)). Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] стало відомо про відкриття виконавчого провадження №63421842 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитра Степановича. Надалі позивач дізнався про існування виконавчого напису №4560, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом\~Миколайовичем 24\~січня 2020\~року,\~згідно з\~яким [PERSON] ,\~має заборгованість,\~яка на\~час вчинення\~виконавчого напису\~складає 41\~651,46\~грн. Зазначає,\~що при\~здійсненні відрахування\~ПрАТ «СУХА\~БАЛКА» під\~час примусового\~виконання оскаржуваного\~виконавчого напису\~нотаріуса із заробітної плати позивача в рахунок погашення заборгованості на користь ТОВ «ФК Управління Активами» за виконавчим провадженням № 63421842, за період з січня 2021 року по липень 2021 року стягнуто 21\~768,49 грн., - борг за кредитом, 600,00 грн.\~- витрати на провадження виконавчих дій, 4165,15 грн. виконавчого збору. Залишок боргу становив у сумі 19\~882,97 грн. В подальшому постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2022 державним виконавцем Кіптик К.С. відкрито виконавче провадження №68468040 на підставі виконавчого напису № 4560, вчиненого 24.01.2020 приватним нотаріусом КНО Гуревічовим О.М. Позивач вказує, що за виконавчим провадженням №68468040 з нього стягнуто грошові кошти на загальну суму 22\~045,10грн. Позивач вважає, що приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, помилково вважав цю заборгованість безспірною, не повною мірою перевірив наявність документів, які підтверджують безспірність заборгованості, не перевірив факт повідомлення боржника про існування заборгованості та здійснив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 4560 від 24 січня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 41\~651,46\~грн. таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку із тим, що він оспорює виконавчий напис, за яким відбулось стягнення грошових коштів, просить стягнути з відповідача суму 41651,46 гривень стягнутих в процесі виконавчого провадження та витрати на правову допомогу у розмірі 5500,00 грн. 31 жовтня 2023 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справ до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Сторони отримали ухвалу про відкриття провадження у справі, однак відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, третя особа не надала письмові пояснення. Сторони не подали до суду клопотань про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, 24 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №4560, згідно якого запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №004-26001-281212 від 28.12.2012 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 року є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником якого на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року є ТОВ «ФК Управління Активами», на користь ТОВ «ФК Управління Активами». Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року, загальна сума заборгованості становить 41651,46 грн., що складається з: 24299,52 грн. заборгованість за тілом кредиту, 17201,94 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 150,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. (а.с.12) Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенко Д.С. від 27.10.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №63421842, в якому стягувачем зазначено ТОВ «ФК Управління Активами», а боржником зазначено [PERSON] (а.с. 13) Згідно Довідки №386 від 18.10.2023 року, виданої ПрАТ «Суха Балка» за постановою ВП №63421842 від 12.01.2021 року з [PERSON] за період з 01.01.2021 року по 31.07.2021 року стягнуто 21768,49 грн. утримана сума боргу, 4165,15 грн. утримана сума виконавчого провадження, 600,00 грн. утримана сума виконавчих дій. Залишок боргу складає 19882,97 грн. (а.с.18) Постановою державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіптик К.С. від 03.02.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №68468040, в якому стягувачем зазначено ТОВ «ФК Управління Активами», а боржником зазначено [PERSON] (а.с. 14) 03.02.2022 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіптик К.С. винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника [PERSON] в розмірі 1988,29 грн. (а.с.15) 03.02.2022\~року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіптик К.С. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та загальна сума мінімальних витрат склала 173,80 грн. (а.с.16) Відповідно до Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН2883346 від 20.07.2023 року [PERSON] на користь Покровського ВДВС у Кривому Розі по ВП №68468040 сплачено 22045,10 грн. (а.с.17) 21.07.2023\~року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кіптик К.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення. (а.с.19) Так, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі "Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій. Наведені законодавчі положення дають підстави для висновку, що, здійснюючи свою діяльність, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Слід відзначити, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд перевіряє доводи боржника, зокрема, чи є заборгованість боржника перед стягувачем безспірною. Так, під час розгляду справи суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусу документи, передбачені переліком, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки відповідачем та третьою особою не надано такої інформації. В той же час, відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Так, позивачем [PERSON] оспорюється наявність заборгованості перед ТОВ «ФК Управління Активами», а відповідачем не було надано до суду документів, що підтверджували би безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання грошового зобов`язання, а також підтверджували існування між сторонами майнових правовідносин. Також ТОВ «ФК Управління Активами» не надано доказів надіслання та вручення боржнику письмової вимоги про усунення порушення грошового зобов`язання. При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Суд зазначає, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Таким чином, зважаючи, що позивач виконав всі передбачені процесуальним законом вимоги щодо надання доказів, суд не може відмовляти у задоволенні позову з підстав ненадання позивачем доказів на доведення своїх позовних вимог, оскільки позивач не може довести ту обставину, існування якої він заперечує, отже у нього не може існувати матеріальних доказів наявності певної обставини, а саме відсутності у нього боргових зобов`язань перед ТОВ «ФК Управління Активами» у розмірі зазначеному в оспорюваному виконавчому написі. В той же час, суд враховує, що оскільки оспорюваний виконавчий напис видавався нотаріусом на підставі документів, наданих відповідачем, останній мав реальну можливість надати їх до суду з метою доведення безпідставності позовних вимог позивача. Зважаючи, що відповідачем не було надано до суду документів, що підтверджували би безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання грошового зобов`язання існуючого між ТОВ «ФК Управління Активами» та [PERSON] , а тому виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. від 24.01.2020 року, який зареєстрований в реєстрі за № 4560, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління Активами» у розмірі 41651,46 грн. підлягає скасуванню. Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ «ФК Управління Активами» збитків в розмірі стягнутих коштів за виконавчим написом, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (стаття 1213 цього Кодексу). Аналіз ст.1212 ЦК України цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутністю правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. З копій матеріалів виконавчих проваджень № 68468040 та №63421842 вбачається, що сума боргу за виконавчим написом, відповідно до змісту виконавчого напису, дорівнює 41651,46 грн., які стягнуто з позивача. Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис, на підставі якого із заробітної плати позивача утримувались суми стягнень у вищевказаному розмірі, під час здійснення виконавчих дій, будучи визнаним таким, що не підлягає виконанню, втратив свою силу, що в свою чергу є підставою для повернення відповідачем - стягувачем безпідставно набутих коштів. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 41651,46 грн. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно\~ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги від 28.09.2023 року, укладеного з адвокатом Солод Р.Г.; акт-квитанція від 28.09.2023 року про сплату позивачем грошових коштів у розмірі 5500,00 грн., відповідно до якої адвокат Солод Р.Г. надав позивачу наступну правничу допомогу: консультація та правовий аналіз документів з визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутого майна за 0,5 годин вартістю 500,00 грн., складання позовної заяви та подання її до суду за 5 годин вартістю 5000,00 грн. (а.с.22-23) Суд погоджується із наведеним розрахунком в повному обсязі, враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт адвокатом, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 5500,00 грн. За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з ТОВ «ФК Управління Активами» підлягає стягненню на користь держави судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 1073,60 грн. та на користь позивача сплачений судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved