Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначало, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - Позивач) і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 128358 від 03.12.2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Ford Fusion, державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі - Застрахований автомобіль). 25.07.2019 \~ \~ \~ \~року на автодорозі M-07-Київ-Ковель-Ягодин (на м. Люблін), 23 км. 100 м., сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля Москвич 412, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] (надалі - Відповідач). В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 16.08.2019 року особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку-фактури № МС-90616 від 20.08.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 219 483 грн. 00 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 219 483 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви про настання страхового випадку від 26.07.2019 року та страхового акту № UА2019072500048/L03/01 від 13.09.2019 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 35385 від 18.09.2019 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 219 483 грн. 00 коп. Окрім того, як вбачається з витягу ЄЦБД МТСБУ, на момент настання ДТП цивільно- правова відповідальність Відповідача не була забезпечена полісом. 15.10.2019 року Відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди з метою урегулювання спору у досудовому порядку. Однак, на дату подання "позовної заяви відповіді щодо результату розгляду вимоги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримано не було. Просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 219 483 грн. 00 коп. та судові витрати. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 вересня 2021 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі. Позивач усунув вказані недоліки у зазначені строки. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2022 року розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - Позивач) і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 128358 від 03.12.2018 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Ford Fusion, державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі - Застрахований автомобіль). 25.07.2019 року на автодорозі M-07-Київ-Ковель-Ягодин (на м. Люблін), 23 км. 100 м., сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля Москвич 412, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під управлінням водія [PERSON] (надалі - Відповідач). В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 16.08.2019 року особою винною в настанні ДТП визнано [PERSON] та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку-фактури № МС-90616 від 20.08.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 219 483 грн. 00 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 219 483 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви про настання страхового випадку від 26.07.2019 року та страхового акту № UА2019072500048/L03/01 від 13.09.2019 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 35385 від 18.09.2019 року. Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 219 483 грн. 00 коп. Окрім того, як вбачається з витягу ЄЦБД МТСБУ, на момент настання ДТП цивільно- правова відповідальність Відповідача не була забезпечена полісом. 15.10.2019 року Відповідачу було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди з метою урегулювання спору у досудовому порядку. Однак, на дату подання "позовної заяви відповіді щодо результату розгляду вимоги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримано не було. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки(стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача)до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Згідно зі ст. 38 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування , має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після вчинення ДТП самовільно залишив місце пригоди. Таким чином стягненню з відповідача підлягає шкода у розмірі 219\~483,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3\~292,24 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved