Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

У вересні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту майна, а саме: скасування арешту з автомобіля Mitsubishi Lancer 2.0, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що йому належить. Позовні вимоги мотивовані тим, що за [PERSON] зареєстровано автомобіль Mitsubishi Lancer 2.0, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на який накладено арешт зокрема: - постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 05.05.2014 у виконавчому провадженні [NUMBER]; - постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 27.12.2011, у виконавчому провадженні [NUMBER]; - постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 25.03.2014 у виконавчому провадженні [NUMBER]; - постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 19.05.2011 у виконавчому провадженні [NUMBER]; - постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 31.03.2008 згідно з виконавчим листом 1-82 від 31.03.2008, виданим Броварським міськрайонним судом Київської області. Печерським відділом державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції відмовлено позивачу у знятті арешту з майна, оскільки документи, які складали дане виконавче провадження знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання. На даний час [PERSON] не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, в тому числі в тому, в якому накладено арешт, а державний виконавець, закінчуючи виконавче провадження, не вчинив дії щодо зняття арешту з його майна. Тому накладені арешти є незаконними та підлягають скасуванню в порядку ч. 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою суду від 27.09.2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 27). Ухвалою суду від 31.10.2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в спрощеному порядку з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 13.12.2023 року (а.с. 55). Представник позивача [PERSON] подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, до судового засідання не з`явився з невідомих причин. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Mitsubishi Lancer 2.0, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 49). 08.08.2023 представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві із заявою про зняття арешту, на яку отримано відповідь, в якій зазначено такі обставини (а.с. 40-41). Перевіркою АСВП (автоматизованої системи виконавчого провадження) встановлено, що на виконанні у Печерському відділі Державної виконавчої служби у м. Києві перебувало виконавче провадження № [NUMBER] із примусового виконання виконавчого листа № 2-859, що видав Броварський міськрайонний суд Київської області 10.02.2010, про стягнення з [PERSON] на користь TOB «АТВА» суми боргу у розмірі 48 975,00 грн. 19.05.2011 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 29.04.2013 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ за належністю до МВДВС Броварського МРУЮ. Згідно з відомостями з АСВП виконавчий лист № 2-859, що видав Броварський міськрайонний суд Київської області 10.02.2010, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АТВА» суми боргу у розмірі 48 975,00 грн. виконаний фактично, в повному обсязі Броварським МВДВС MРУЮ в межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Також у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № [NUMBER] із примусового виконання виконавчого листа № 2-2606/08, що видав Печерський районний суд міста Києва 10.01.2009, про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суми боргу у розмірі 41 389,40 грн. 25.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника. 11.12.2015 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ за належністю до Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області. Згідно з відомостями з АСВП, виконавчий лист № 2-2606/08, що видав Печерський районний суд міста Києва 10.01.2009, про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суми боргу у розмірі 41 389,40 грн. виконаний фактично, в повному обсязі Шевченківським ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області в межах виконавчого провадження № [NUMBER]. На даний час, архівні матеріали виконавчих проваджень № [NUMBER] та № [NUMBER] знищені за закінченням строку зберігання відповідно до Наказу Мінюсту № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Термін зберігання завершених архівних виконавчих проваджень складає 3 роки. При цьому, арешт з автомобіля при закінченні виконавчого провадження державним виконавцем знятий не був, а враховуючи вказане, у Печерського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві відсутні правові підстави для зняття арешту. Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1(один) рік. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою. У зв`язку з викладеним виконавчі провадження відновити неможливо, оскільки виконавчі провадження знищено. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 11.08.2013 p., яка діяла на момент закриття виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження арешт накладений на майно боржника, знімається, скасовується інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Оцінюючи усі докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо скасування арештів на автомобіль позивача, накладених в межах виконавчих проваджень [NUMBER] та [NUMBER]. Водночас, позивачем не надано жодного доказів щодо вчинення будь-яких виконавчих дій, зокрема, накладення арешту на автомобіль, у виконавчому провадженні № [NUMBER], а також накладення арешту на майно постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 31.03.2008, згідно з виконавчим листом 1-82 від 31.03.2008, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області суду, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити та дослідити факти накладення арешту: - постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 27.12.2011, у виконавчому провадженні [NUMBER]; - постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 31.03.2008 згідно з виконавчим листом 1-82 від 31.03.2008, виданим Броварським міськрайонним судом Київської області. Тому в частині зняття арешту з автомобіля, накладеного вказаними постановами слід відмовити. Довідку, яка міститься в матеріалах справи арк. 52, суд не бере до уваги, оскільки документ є не завіреним належним чином, не має зрозумілого походження та не відповідає нормам Цивільного процесуального кодексу України, а отже є неналежним та недопустимим доказом у справі. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині зняття арешту з автомобіля Mitsubishi Lancer 2.0, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , накладеного постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 25.03.2014 у виконавчому провадженні [NUMBER], постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 19.05.2011 у виконавчому провадженні [NUMBER]. Також суд дійшов висновку про відмову у скасуванні арешту на автомобіль, накладеного постановою ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 5.05.2014 у виконавчому провадженні [NUMBER], оскільки такі відомості позивачем не підтверджені належними доказами, а згідно з випискою виконавчого провадження [NUMBER] (а.с. 15-18) вбачається, що 5.05.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а не його арешт. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial