Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач посилається на те, що 05 червня 1997 року між ним та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, належного останнім, житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Після досягнення згоди по всіх істотних умовах, позивач сплатив [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , [PERSON] , згідно домовленості 4800 грн., про що свідчить розписка останньої. Після продажу будинку не встиг підготувати належний пакет документів необхідний для вчинення договору купівлі-продажу житлового будинку. На даний час відсутній зв`язок з [PERSON] , [PERSON] , зі слів знайомих, вони ще до військового стану виїхали та проживають за межами України, тому на даний час втрачена можливість нотаріально посвідчити даний договір. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали письмову заяву, відповідно до якої просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що в зв`язку з військовим станом, який відбувається на території країни, залишили Україну, перебувають за її межами. За положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домолися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилитися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно положень ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Положеннями ч.1 ст.203 ЦК України передбачено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до положень ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. Судом встановлено, що згідно розписки від 05 червня 1997 року [PERSON] отримала грошові кошти в рахунок продажу будинку, розташованого по [ADDRESS] (а.с.7). Згідно доручення від 05 вересня 1997 року, посвідченого завідуючою Кривоозерської державної контори, встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , яка діє за згодою своєї матері [PERSON] , цим дорученням уповноважили [PERSON] продати за ціну та на умовах на його розсуд, належний їм житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , для чого надали йому право: подавати від їх імені заяви у відповідні органи, отримувати необхідні довідки та документи, підписати договір купівлі-продажу, а також виконати всі інші дії, пов`язані з цим дорученням(а.с.8). Сторони відповідно до вищезазначеного договору свої зобов`язання виконали. Позивач [PERSON] сплатив обумовлену договором вартість будинку, а [PERSON] прийняла кошти за будинок та передала будинок у власність позивача. Виконати вимоги закону щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку неможливо, так як [PERSON] , [PERSON] ухиляються від прибуття до органів нотаріату. Згідно даних технічного паспорту будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого Виробничо-комерційним приватним підприємством "Делен", житловий будинок побудований в 1974 році(а.с.11-13). Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів". Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1974 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації. У 1974 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно положень ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок. Положеннями п.2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Відповідно до положень п.49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Ці обставини визнані учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання відповідачами, тому згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області. На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади. Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, сторони всі свої зобов`язання за договором купівлі-продажу виконали, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку не можливо, суд вважає приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved