Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У вересні 2023 року Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на дітей одиноким матерям. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , 06.11.2019 звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради із заявою про призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 11.11.2019 у відповідності до вимог Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1751 (далі - Порядок № 1751), та на підставі заяви і поданих документів, відповідачу було призначено допомогу на дитину у період з 01.11.2019 по 30.04.2020. Розпорядженням Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 14.05.2020 відповідачу було продовжено виплату вищезазначеної допомоги на період з 01.05.2020 по 31.07.2020 року. Постановою Кабінету Міністрів № 632 від 22.07.2020 було внесено зміни до Порядку № 1751, яким передбачено новий порядок призначення допомоги на дітей одиноким матерям з 01 липня 2020 року, а саме призначення і виплата державної допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Також, даною постановою передбачено, що державна соціальна допомога на дітей одиноким матерям, особам, які звернулись за її призначенням у липні-серпні 2020 року, призначається і виплачується, починаючи з липня 2020 року. Відповідач 19.08.2020 подала до Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради заяву про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям на наступний період та вказала у заяві, що вона не працює. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 14.09.2020 відповідачу було відмовлено у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям за заявою від 19.08.2020, оскільки в складі сім`ї є працездатна особа, яка не здійснює нагляду, та не працювала три місяці, що передують зверненню. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 14.09.2020 відповідачу призначено допомогу на дітей одиноким матерям за період з 01.05.2020 по 30.06.2020 в сумі 1973,00 грн, щомісячно, з урахуванням виплаченого, оскільки відповідач не мала права на допомогу на дітей одиноким матерям з 01.07.2020. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат переплата по соціальній допомозі на дітей одиноким матерям позивач а складає 1285,47 грн. 13.09.2021 відповідачу направлено лист щодо наявності переплати та необхідність повернути вказану суму на рахунок Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради. Відповідач суми надмір нарахованої грошової допомоги не повернула. На підставі ст. 1212 ЦК України позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради надмірно нараховані грошові кошти у вигляді щомісячної грошової допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 1285,37 грн. та 2684,00 грн. судового збору. Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та роз`яснено їм права. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини не явки до суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки не скористалася. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, відповідно до ухвали суду від 19 грудня 2023 року провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що [PERSON] 06.11.2019 звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 11.11.2019 у відповідності до вимог Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та на підставі заяви і поданих документів, відповідачу було призначено допомогу на дитину у період з 01.11.2019 по 30.04.2020. Розпорядженням Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 22.06.2020 відповідачу було продовжено виплату вищезазначеної допомоги на період з 01.05.2020 по 31.07.2020 року. Відповідач 19.08.2020 подала до Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради заяву про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям на наступний період та вказала у заяві, що вона не працює. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 14.09.2020 відповідачу було відмовлено у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям за заявою від 19.08.2020, оскільки в складі сім`ї є працездатна особа, яка не здійснює нагляду, та не працювала три місяці, що передують зверненню. Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради від 14.09.2020 відповідачу призначено допомогу на дітей одиноким матерям за період з 01.05.2020 по 30.06.2020 в сумі 1973,00 грн, щомісячно, з урахуванням виплаченого, оскільки відповідач не мала права на допомогу на дітей одиноким матерям з 01.07.2020. Довідкою від 21.12.2021 № 25192/05 Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повідомив Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради про наявність переплати у сумі всього: 2450,48 грн на о/рахунок № [NUMBER] [PERSON] , залишок переплати становить 1285,37 грн. 13 вересня 2021 листом за вих. № 672/04 Управління повідомило [PERSON] , що їй було надміру виплачено допомогу одиноким матерям, а саме в сумі 1285,37 грн за період з 01.05.2020 до 31.07.2020, В листі було зазначено про необхідність повернення зазначених коштів на відповідні реквізити. Матеріали справи не містять доказів добровільного повернення [PERSON] позивачу надміру сплачених грошових коштів у розмірі 1285,37 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ст.18-1 та 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до п.п.1 п.35-2 Порядку № 1751 (в редакції постанови КМУ № 632 від 22.07.2020 року, який застосовується з 01.07.2020 року) допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах дванадцятому - шістнадцятому цього пункту). Згідно з п. 25 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів № 632 від 22.07.2020 року, було внесено зміни до Порядку № 1751, яким передбачено новий порядок призначення допомоги на дітей одиноким матерям з 01 липня 2020 року. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», визначено, що призначення і виплата державної допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні-червні 2020 року, здійснюється лише після поданої нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Також, даною постановою передбачено, що державна соціальна допомога на дітей одиноким матерям, особам, які звернулись за її призначенням у липні-серпні 2020 року, призначається і виплачується, починаючи з липня 2020 року. Пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України № 264 від 08.04.2020 року, установлено, що орган соціального захисту населення проводить перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі поданої особою заяви та необхідних документів. Якщо за результатами проведеного перерахунку не підтверджується право на отримання допомоги, органи соціального захисту визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню з місця призначення соціальної допомоги та повідомляє отримувача допомоги про обсяг коштів які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Враховуючи вищезазначені положення п.п.1 п. 35-2 Порядку, оскільки відповідач є працездатною особою, не працювала та не зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна або як така, що шукає роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи, відповідно, позивач відмовив їй в призначенні коштів на дитину, як одинокій матері. Також враховуючи, що Постанова Кабінету Міністрів № 632 від 22.07.2020 набрала чинності 24.07.2020 року, виплата коштів допомоги за липень 2020 року відповідачу була проведена на початку місяця, позивачем визначено обсяг надміру виплачених коштів допомоги одиноким матерям в розмірі 1285,37 грн. Станом на день розгляду справи в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач повернула виплачені позивачем кошти державної допомоги в розмірі 1285,37 грн. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). З огляду на ці обставини справи та вимоги законодавства, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 2684,00 грн, сплачений позивачем за подачу цього позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved