Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

08.06.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення про відшкодування шкоди в порядку суброгації. На обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначає,\~що 10.06.2020 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6760526/0405/20, предметом якого є страхування транспортного засобу Suzuki Grand Vitara реєстраційний номер [NUMBER] . 24.11.2020 року по Єлизаветівському шосе у м Кам`янське відбулась ДТП за участю застрахованого транспортного засобу Suzuki Grand Vitara реєстраційний номер [NUMBER] та велосипеда під керуванням [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.12.2020 року у справі № 209/3545/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП. В результаті ДПТ було пошкоджено застрахований автомобіль Suzuki Grand Vitara реєстраційний номер [NUMBER] . З метою визначення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобілю Suzuki Grand Vitara реєстраційний номер [NUMBER] було проведеного його огляд та складено акт огляду транспортного засобу від 25.11.2020 року, відповідно до якого вартість ремонту склала 11652 грн. 21.12.2020 року між позивачем та потерпілою стороною було укладено договір про врегулювання страхового випадку № 2300329383 за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 06/6760526/0405/20, відповідно до якого сторони домовились, що сума страхового відшкодування становить 9300 грн. Таким чином, на рахунок страхувальника було сплачено 9300 грн. Таким чином, оскільки відповідач є винуватцем ДТП, тому просить суд стягнути з відповідача 9300 грн., в рахунок відшкодування шкоди в порядку суброгації. 23.10.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав, про місце та час розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2020 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6760526/0405/20, предметом якого є страхування транспортного засобу Suzuki Grand Vitara реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 9). 25.11.2020 року [PERSON] звернувся із заявою № 2300329383 про факт настання події (а.с. 13-14), відповідно до якої повідомив про настання страхового випадку 24.11.2020 року о 11.20 годині. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.12.2020 року у справі № 209/3545/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП з автомобілем Suzuki реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 19-20). Згідно акту огляду транспортного засобу від 25.11.2020 року (а.с. 5), було встановлено пошкодження транспортного засобу Suzuki Grand Vitara реєстраційний номер [NUMBER] . 21.12.2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про врегулювання страхового випадку № 2300329383 за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 06/6760526/0405/20, відповідно до якого сторони домовились, що сума страхового відшкодування становить 9300 грн. (а.с. 8). Згідно страхового акту № 2300329383 від 21.12.2020 року (а.с. 22-23), [PERSON] було виплачено 9300 грн. страхового відшкодування, що також підтверджується відомостю для виплати коштів страхових відшкодувань (а.с. 18). Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статею 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах страхового відшкодування, тобто правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору при зверненні до суду у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved