Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У позовній\~заяві позивач\~просить ухвалити\~рішення про\~стягнення з\~відповідача 31\~922,50\~грн заборгованості\~за кредитним\~договором з\~передбачених ст.ст.509,\~525,\~526,\~527,\~530,\~598,\~599,\~610,\~615,\~629,\~1050,\~1054\~ЦК України\~підставта судові витрати по справі в сумі 2684,00 гривень. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулась в Банк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 01 серпня 2012 року, якою підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до виявленого відповідачем бажання Банк відкрив йому кредитний рахунок, видав кредитну картку та встановив початковий кредитний ліміт, який в подальшому був збільшений до 32000,00 гривень. Надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на передбачених договором умовах і в межах встановленого кредитного ліміту, Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором належним чином не виконував, своєчасно грошові кошти на погашення кредиту не надавав, через що станом на 20 березня 2023 року у неї перед Банком утворилась заборгованість в загальній сумі 31922,50 гривень, з яких: за кредитом 26041 гривень, за відсотками 5881,50 гривень. Позовна заява АТ КБ "Приватбанк" надійшла на розгляд Любомльського районного суду Волинської області 27.04.2023 року та в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3» була розподілена судді Чишію С.С. Ухвалою від 28.04.2023 року в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Ухвалою від 06.06.2023 року розгляд позову АТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У зв`язку з припиненням повноважень судді Чишія С.С., згідно рішення Вищої ради правосуддя "Про звільнення [PERSON] з посади судді Любомльського районного суду Волинської області у зв`язку з поданням заяви про відставку" №861/0/15-23 від 29.08.2023, дану цивільну справу в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3» 30.08.2023 року розподілено судді Шереметі С.А. Ухвалою суду від 31.08.2023 року цивільну справу №163/953/23 за позовом АТ КБ\~"Приватбанк"\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором, прийняти до провадження судді Шеремети С.А. Розгляд позову АТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Відповідач про розгляд справи по суті належним чином була повідомлена, шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, а також шляхом надіслання повісток на поштову адресу, відзиву, заяв чи клопотань по справі не подавала. Представник позивача у позові зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення позовні вимоги підтримує в повному обсязі та розгляду за відсутності представника Банку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 01 серпня 2012 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. За змістом цієї заяви відповідач погодився із тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і Банком договір надання банківських послуг. Також вказано, що відповідач ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодилася з його умовами; зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитись з їх змінами на офіційному сайті Банку; погодилась оформити банківську послугу накопичення «Копилка». Відповідно до наданих Банком довідок у відповідача в користуванні перебувало чотири кредитних карток, в останнє видана картка була відкрита 24 вересня 2021 року з терміном дії 09/25; початковий кредитний ліміт з 18 квітня 2016 року становив 500,00 гривень, в подальшому збільшувався та зменшувався, останнє збільшувався 15 січня 2022 року до 32 000,00 гривень, а з 11 серпня 2022 року зменшений до 0,00 гривень. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого\~позивачем розрахунку\~заборгованості вбачається,\~що станом\~на 20 березня 2023 року відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 31922,50 гривень, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 26041 грн, за простроченими відсотками 5881,50 грн. Із банківської виписки за укладеним з відповідачем договором за період з 18 вересня 2015 року по 01 січня 2023 року вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти, активно ними користувалася, зокрема, здійснювала грошові перекази, поповнювала мобільні телефони, розраховувалась за товар у торгівельних закладах, поповнювала готівкою картковий рахунок та погашала кредит. Підписана відповідачем заява-анкета не містить строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем як позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, що підтверджується випискою по договору, а також враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, це свідчить про порушення його прав у частині боргу за тілом кредиту. Заявлена позивачем сума заборгованості по тілу кредиту в розмірі 26041 грн підтверджена банківською випискою, яка у спірних правовідносинах є належним та допустимим доказом, зі сторони відповідача не спростована і не заперечена, тому підлягає стягненню у повному розмірі. Щодо заявленої Банком заборгованості за відсотками в сумі 5881,50 гривень, судом встановлено таке. Із анкети-заяви вбачається, що сторони не обумовили у ній розмір процентної ставки за користування кредитними коштами. Як на підставу проведення нарахувань по процентах Банк посилається на Умови і Правила надання батьківських послуг в Приватбанку, які вважає невід`ємними частинами укладеного із відповідачем кредитного договору в силу положень ст.634 ЦК України, а також приєднав до позову Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та паспорт споживчого кредиту. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Доданий до позову примірник Умов та Правила надання банківських послуг в Приватбанку не містить підпису відповідача, тому не може бути належним доказом, оскільки не свідчить про ознайомлення відповідача з цими Умовами та Правилами. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17-ц. Інших достовірних підтверджень того, що саме додані до позову Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку розуміла відповідач, ознайомилась і погодилась із ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент підписання цієї анкети-заяви взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитом, матеріали справи не містять. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» взагалі містить чотири види кредитних карт «Універсальна» і усі вони мають різні умови кредитування. За яким видом карти, відповідно на яких умовах повинно було здійснюватися кредитування відповідача, по справі не встановлено. З огляду на викладене надані Банком витяг з Тарифів, а також Умови та Правила надання батьківських послуг в Приватбанку не можуть розцінюватись як невід`ємна частина кредитного договору. У зв`язку із цим відсутні й підстави для огляду веб-сайту Банку в порядку ст.85 ЦПК України, оскільки вчинення цієї процесуальної дії жодним чином не впливає на зроблені судом вище викладені висновки. Також суд відхиляє як доказ підставності нарахування відповідачу процентів за користування кредитом доданий до позову паспорт споживчого кредиту, оскільки з його змісту не вбачається, що він стосується кредитного договору від 01 серпня 2012 року. Крім цього, сам факт ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Таким чином, враховуючи відсутність по справі підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови щодо сплати процентів за користування кредитом, заявлена Банком вимога про стягнення з відповідача цієї складової в сумі 5881,50 гривня є безпідставною, через що задоволенню не підлягає. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). На підставі досліджених по справі доказів своє належне підтвердження знайшла заборгованість відповідача перед Банком лише за тілом кредиту в сумі 26 041 гривню, яка й підлягає стягненню. У зв`язку із цим судом встановлено підстави для часткового задоволення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 81,57 % таких вимог.

Outcome: partial