Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому після зменшення позовних вимог просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 16.08.2023 року і до досягнення дітьми повноліття та стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання, в розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісяця, починаючи стягнення з 16.08.2023 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. На даний час на розгляді Галицького районного суду Івано-Франківської області перебуває позовна заява про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Від шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає, що саме і стало приводом звернення до суду з заявою про стягнення аліментів. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, тому у позивачки з`явилась необхідність стягувати аліменти у примусовому порядку. Позивач, самостійно матеріально забезпечує, доглядає та виховує дітей. [PERSON] є працездатного віку, є військовим 8-мої гірсько-штурмової бригади ЗСУ, військова частина [NUMBER] , м. Чернівці, де отримує заробітну плату та має можливість сплачувати їй аліменти на утримування дітей. Просить стягувати з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дітьми повноліття та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісяця до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою суду від 24.08.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та справу призначено до розгляду по суті (а. с. 19). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а. с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки в суд не повідомив. На адресу реєстрації місця проживання відповідача надсилалась судова повістка, повідомлення про вручення відправлення поверталось до суду з підписом про отримання (а.с.35,36,46). Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі викладеного, в суду наявні підстави для ухвалення заочного рішення по справі, на підставі ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, на даний час проживають окремо (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільних дітей дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8) та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 10). Відповідно до свідоцтв про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком зазначений: [PERSON] (а. с. 8-10). Дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] проживають з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,11). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений\~\~в сімейному законодавстві. Відповідно до\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка\~\~заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підтверджуються наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved