Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

У квітні 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діяв адвокат Кушнеренко Є.Ю., звернувся з позовом до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» ( далі ДСП «Чорнобильська АЕС», ДСП ЧАЕС) про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов мотивований тим, що з 2007 року позивач працював на ДСП «Чорнобильська АЕС», зокрема, на посаді інженера з керування та обслуговування систем 1 категорії дільниці сховища відпрацьованого ядерного палива 2 ЦПВЯП. Наказом № 60 ос від 20 березня 2023 року його було звільнено із займаної посади на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов`язків, покладених трудовим договором. Перед цим він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення трудової дисципліни на підставі наказу відповідача №1075-к від 27 жовтня 2022 року. Позивач вважає, що вказані накази є необґрунтованими та винесені з порушенням вимог статей 147-1, 148, 149 КЗпП України, тому підлягають скасуванню. Зазначає, що з наказом №1075-к від 27 жовтня 2022 року про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення пунктів 3.1. та 5.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку ДСП «Чорнобильська АЕС» за те, що він не з`явився на вахту №1 за виробничим графіком №2 06 жовтня 2022 року та не надав виправдовувальних документів, не згоден, оскільки відсутня його вина у вчиненні дисциплінарного проступку та відповідач не довів, що він не прибув на роботу без поважних причин. Так, згідно з розпорядженням №301 від 02 вересня 2022 року позивач перебував у простої з 12 вересня 2022 року, без визначення кінцевої дати. 26 вересня 2022 року було видано розпорядження №333 про зупинення простою та залучення його до роботи з 06 жовтня 2022 року, з яким він був ознайомлений 13 жовтня 2022 року, тобто значно пізніше, ніж мав вийти на роботу. Відповідач не забезпечив вчасне ознайомлення позивача з цим розпорядженням, напередодні 06 жовтня 2022 року позивачу ніхто з посадових осіб відповідача не телефонував та не повідомляв його будь-якими засобами про наявне розпорядження, а усі акти відносно нього складені з метою притягнути його до відповідальності під будь-яким приводом. При цьому, виїзд за адресою місця проживання його матері був здійснений тільки 10 жовтня 2022 року, а за його адресою тільки 11 жовтня 2022 року, тобто вже після так званого прогулу. Крім того, позивач зазначає про неправомірність дій відповідача щодо введення простою. Вказує, що не згоден з наказом № 60 ос від 20 березня 2023 року про його звільнення за пунктом 3 частини 40 КЗпП України, оскільки в цьому наказі відповідач обмежився загальними фразами без зазначення, в чому саме полягало порушення ним трудової дисципліни, також відповідач не роз`яснив ступінь тяжкості вчинених проступків та заподіяну ними шкоду. Зазначає, що звільненню позивача з роботи передувало засідання комісії з дисциплінарних питань, оформлене протоколом №4 від 16 березня 2023 року, в якому вказано про порушення ним вимог: посадової інструкції, Положення про санітарно-пропускний режим ДСП ЧАЕС, Колективного договору ДСП ЧАЕС, Інструкції з радіаційної безпеки на ДСП ЧАЕС. Крім того, складено ряд актів, в яких наведені факти порушення ним трудової дисципліни, з якими він не погоджується, оскільки вони не доводять його умисної поведінки, не є такими, за які слід звільняти з посади, та в жодному з них не вказано, яку саме норму чинного законодавства він порушив. Так, щодо акта №06 від 30 січня 2023 року, складеного за фактом ненадання позивачем відповіді на службову записку від 25 січня 2023 року в установлений термін, зазначає, що він надав пояснювальну записку відповідачу, в якій вказав, що 28 січня 2023 року було передано інструкцію посадовим особам відповідача та у подальшому документи, на підставі яких він мав робити сповіщення, були повернуті йому електронною поштою з відмітками лише 30 січня 2023 року, із зазначенням терміну виконання вже 03 лютого 2023 року, тому вважає, що відсутні порушення з його боку, оскільки терміни виконання роботи залежали не тільки від нього. Щодо акта №08 від 02 лютого 2023 року, складеного за фактом невиконання позивачем розпорядження зазначає, що надавав пояснення відповідачу, в яких вказав, що розпорядження виконав у строки, встановлені роботодавцем, що визнано в самому акті, а усунення недоліків проведено не в установлений строк, оскільки процедура перевірки документа належить до компетенції інших посадових осіб відповідача, тому у зв`язку із затримками перевірки документа та внесеними правками, було затримано здачу остаточного варіанта тексту документу, що відбулося з незалежних від волі позивача причин. Щодо акта №09 від 02 лютого 2023 року, складеного за фактом порушення позивачем режиму роботи, зазначає, що надав з цього приводу пояснювальну записку, він дійсно дещо порушував режим роботи, оскільки роботодавець не забезпечив належні умови праці, а саме не забезпечив доставку персоналу з місця роботи до місця міжзмінного відпочинку, заборонивши при цьому пересуватися пішки, тому іншого виходу, крім залишення місця роботи в час прибуття автобусу ( розвозки) у працівників немає. Щодо акта № 10 від 09 лютого 2023 року, складеного за фактом неналежного усунення позивачем недоліків, вказує, що цей акт містить суб`єктивну думку про наявність в його діях порушень, оскільки він зробив виправлення, і таким чином, як він вважав, тому не зрозуміло, що саме роботодавець ставить йому в провину. Позивач зазначає, що оскільки до 30 квітня 2023 року було продовжено в Україні дію карантину для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, то необхідно поновити йому строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом. Ураховуючи наведене, позивач просив: - поновити йому строк звернення до суду з вказаним позовом; - визнати протиправним та скасувати наказ ДСП «Чорнобильська АЕС» №1075-к від 27 жовтня 2022 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності; - визнати протиправним та скасувати наказ ДСП «Чорнобильська АЕС» №60 ос від 20 березня 2023 року про припинення з ним трудового договору; - поновити його на посаді інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії дільниці сховища відпрацьованого ядерного палива 2 ЦПВЯП ДСП «Чорнобильська АЕС»; - стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; - допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць; - стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою судді від 08 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 24 травня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву від ДСП «Чорнобильська АЕС», в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Щодо поновлення позивачу строків звернення до суду представник відповідача вказує, що [PERSON] не надав доказів неможливості звернення до суду з даним позовом через запровадження карантинних заходів, тому причини пропуску ним строку позовної давності не є поважними. Щодо оскарження позивачем наказу №1075-к від 27 жовтня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» представник відповідача зазначає, що наказом ДСП ЧАЕС №385 від 08 червня 2022 року на підприємстві були змінені істотні умови праці шляхом запровадження вахтового методу роботи з 01 липня 2022 року, оскільки в результаті військової агресії Російської Федерації були зруйновані всі значущі логістичні маршрути для доставки персоналу ДСП ЧАЕС, постійне місце роботи яких знаходиться в зоні відчуження. Наказом ДСП ЧАЕС № 959-к від 30 червня 2022 року «Про закріплення вахт персоналу, який має постійне робоче місце у зоні відчуження» з 01 липня 2022 року до вахт працівників, які мають постійне місце в зоні відчуження, залучили, зокрема, і працівників цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом (ЦПВЯП), в якому працював позивач. Відповідно до пункту 1.6 посадової інструкції (25 ПІ-ЦПЯВП) робоче місце позивача знаходиться в зоні відчуження, в приміщенні №201 будівлі УПВПЗ СВЯП-2, тому він також дав згоду на роботу вахтовим методом з 01 липня 2022 року за виробничим графіком №2, вахта №1, а в подальшому був залучений до роботи за виробничим графіком №2, вахта №2 згідно з розпорядженням №464 від 23 грудня 2022 року. Відповідно до наказу ДСП ЧАЕС «Про організацію роботи з життєзабезпечення об`єктів ДСП «Чорнобильська АЕС в умовах воєнного стану» № 240 від 24 березня 2022 року на підприємстві введений простій. До роботи під час простою залучається оперативний та змінний персонал ДСП ЧАЕС, що виконує роботи із забезпечення ядерної та радіаційної безпеки, здійснює охорону об`єктів підприємства та персонал, пов`язаний із життєзабезпеченням об`єктів ЧАЕС. Внаслідок руйнації логістичних маршрутів доставка персоналу на робочі місця у зону відчуження відбувається за допомогою пасажирських автобусів через м. Вишгород, тривалість перевезення в один бік становить щонайменше 7 годин, тому формування та наповнення вахт працівниками, що дали згоду на залучення до роботи вахтовим методом, здійснюється виходячи з реальних об`ємів необхідності виконання робіт. Відповідно до розпорядження № 301 від 02 вересня 2022 року позивач з 12 вересня 2022 року знаходився в простої, без зазначення кінцевої дати. Оскільки відповідно до додатку до наказу ДСП ЧАЕС № 385 від 08 червня 2022 року, табелів обліку робочого часу, в інших періодах у позивача проставлені робочі дні, він був обізнаний з виробничим графіком роботи, а тому про початок 06 жовтня 2022 року наступної вахти йому було відомо. З метою повідомлення позивача про необхідність приступити до роботи 06 жовтня 2022 року представники відповідача, зокрема, [PERSON] , [PERSON] неодноразово телефонували позивачу, але він ухилявся від спілкування та не відповідав на телефонні дзвінки, самостійно про час закінчення простою та початок роботи не цікавився, про що були складені акти №34 від 06 жовтня 2022 року, №35 від 11 жовтня 2022 року. У подальшому за результатами розгляду матеріалів щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за фактом його відсутності без поважних причин 06 жовтня 2022 року при відправленні працівників вахти на робоче місце у зону відчуження дисциплінарна комісія підприємства вирішила застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, про що складено протокол №1 від 27 жовтня 2022 року. Наказом ДСП ЧАЕС « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 1075-к від 27 жовтня 2022 року позивачу оголошено догану за відсутність на робочому місці 06 жовтня 2022 року, вказаний день визнано прогулом. Позивач ознайомився з цим наказом 31 жовтня 2022 року без жодних зауважень. При обранні йому заходів стягнення у вигляді догани були дотримані вимоги статей 147,147-1,148-149 КЗпП України, тому оскаржуваний наказ є правомірним. Щодо наказу ДСП ЧАЕС «Про припинення трудового договору» №60 ос від 20 березня 2023 року представник відповідача вказує, що наказ був виданий у зв`язку з систематичним, без поважних причин, невиконанням позивачем обов`язків, покладених на нього трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДСП «Чорнобильська АЕС», посадовою інструкцією та іншими локальними актами підприємства, з урахуванням дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оголошеної наказом № 1075-к від 27 жовтня 2022 року. Рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України було прийнято на засіданні дисциплінарної комісії підприємства 16 березня 2023 року (протокол № 4) за результатами розгляду службової записки 1700/12-31 від 13 лютого 2023 року ЦПЯВП про систематичне невиконання [PERSON] вимог пунктів 2.1.17, 2.1.41, 2.1.42, 2.1.49.1, 2.1.51.7, 2.1.51.10 посадової інструкції інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії (25-ПІ-ЦПВЯП); пункту 4.5 Положення про санітарно- пропускний режим ДСП ЧАЕС (77 П-С); розділу 7 Інструкції з радіаційної безпеки ДСП ЧАЕС ( 16Є-С); розділу 3 додатку 3-1 Колективного договору ДСП ЧАЕС. Невиконання позивачем вказаних вимог посадової інструкції полягає в тому, що він: - розробив та надав на погодження НЗЦПВЯП [PERSON] проект інструкції з експлуатації… (MIS-CR-222) лише 16 листопада 2022 року о 20 годині 30 хвилин, тим самим виконав з порушенням строку першу частину розпорядження № 338 від 27 жовтня 2022 року, яким його було зобов`язано до 11 листопада 2022 року розробити та надати на узгодження начальника ЦПВЯП ( заступника начальника ЦПВЯП) та на розгляд і погодження у відповідні підрозділи ДСП ЧАЕС інструкцію з експлуатації… (MIS-CR-222), а в термін до 30 листопада 2022 року усунути зауваження, за їх наявності, та надати на погодження у відповідні підрозділи ДСП ЧАЕС. Другу частину вказаного розпорядження позивач взагалі не виконав, оскільки отримані від НЗЦПВЯП [PERSON] тридцять одне зауваження не усунув та не направив в інші підрозділи на погодження інструкцію з експлуатації… (MIS-CR-222). За вказаними фактами складено акт №08 від 02 лютого 2023 року; - в установлений термін (за резолюцією керівника до 29.01.2023) не виконав завдання службову записку відділу управління якістю та стандартизації (ВУЯС) №0107-21 «Щодо розгляду ПК-07», якою пропонувалося надати до 10 лютого 2023 року пропозиції та коментарі до ПК-07 в режимі рецензування через систему документообігу DocNet або на електронну адресу, про що було складено акт №06 від 30 січня 2023 року. При цьому, у зв`язку з тим, що позивач не виконав це завдання, пропозиції та коментарі до ПК-07 підготовив 30 січня 2023 року і направив до ВУЯС 01 лютого 2023 року провідний інженер [PERSON] , що підтверджується службовою запискою ЦПВЯП № 1700-61 від 01 лютого 2023 року, скрінкопією з електронної системи документообігу DocNet, витягом з ПК-07 та його скрінкопією з електронної системи документообігу DocNet; - не виконав пункт 2 розпорядження №26 від 19 січня 2023 року, яким позивача було зобов`язано підготувати та надати на узгодження до технічного відділу сповіщення щодо внесення змін в інструкції з експлуатації 35Э-ЦООЯТ, 30Э-ЦООЯТ, 37Э-ЦООЯТ та 28Э-ЦООЯТ до 03 лютого 2023 року, оскільки 02 лютого 2023 року позивач надіслав на узгодження на електронну пошту заступника начальника ЦПВЯП ( СВЯП-2) Кутеко А.Ю. проект сповіщення, але в подальшому направлені позивачу електронним листом зауваження до цього сповіщення не усунув, про що було складено акт №10 від 09 лютого 2023 року. При цьому твердження позивача про те, що він зробив виправлення, а також про те, що вказаний акт містить суб`єктивну думку відповідача про наявність в його діях порушень не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки кожний розділ, підрозділ зазначеної інструкції встановлює чіткі вимоги та алгоритм дій при виконанні тих чи інших етапів робіт для безпечної експлуатації обладнання СВЯП-2. Невиконання позивачем пункту 4.5. Положення про санітарно- пропускний режим ДСП ЧАЕС (77 П-С), розділу 7 Інструкції з радіаційної безпеки на ДСП ЧАЕС( 16Є-С), розділу 2 додатку 3-1 Колективного договору ДСП ЧАЕС полягає в тому, що: - 29 січня 2023 року, о 13 годині 19 хвилин, він перебував у неконтрольованій зоні (за периметром майданчика СВЯП-2 та ДСП ЧАЕС) без жодних завдань, які б виправдовували його відсутність на робочому місці, при цьому позивач визнав факт передчасного відходу з роботи, що підтверджується його пояснювальною запискою від 01 лютого 2023 року; - позивач знаходився у будівлі №307 УПВП СВЯП-2 зони суворого режиму (ЗСР) у перехідному комплекті засобів індивідуального захисту (ЗІЗ), що є порушенням вимог пункту 3.4.10 таблиці 4.1 Положення про санітарно-пропускний режим ДСП «Чорнобильська АЕС» ( 77П-С) та вимог пунктів 7.5.-7.9. Інструкції з радіаційної безпеки на ДСП «Чорнобильська АЕС» (16Э-С), про що до ЦПВЯП надійшов припис №0500/1-01 від 03 лютого 2023 року про порушення позивачем правил радіаційної безпеки, при цьому позивач визнав ці порушення, що підтверджується його пояснювальною запискою від 06 лютого 2023 року. - розділом 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, що є додатком 3-1 до Колективного договору ДСП ЧАЕС, передбачено, зокрема, що працівники зобов`язані чесно і добросовісно дотримуватися дисципліни праці, своєчасно і точно виконувати накази та розпорядження представника власника; знаходитися на роботі (робочому місці) протягом всього робочого часу, за виключенням перерви на відпочинок та харчування; своєчасно виконувати роботу за нарядами і завданнями, не допускати недоліків і браку в роботі, дотримуватися технологічної дисципліни, дотримуватися вимоги режиму фізичного захисту, який включає в себе, зокрема, режим з охорони праці, радіаційної безпеки, передбачені чинними правилами, положеннями, інструкціями, працювати у виданому спецодязі, користуватися необхідними засобами індивідуального захисту. Враховуючи наведене, представник відповідача зазначає, що позивач був звільнений з роботи відповідно до вимог чинного законодавства, тому відсутні підстави для визнання спірних наказів протиправними та їх скасування, як і підстави для задоволення інших позовних вимог, які є похідними. Також від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі, в якій представник відповідача просив на підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України зупинити провадження у справі до закінчення розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи №947/8885/21 за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із застосуванням судом касаційної інстанції різного підходу щодо продовження строків позовної давності, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії карантину. Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі відмовлено. Ухвалами суду від 19 червня 2023 року, 30 червня 2023 року, 18 липня 2023 року задоволені клопотання представника позивача-адвоката Бузанова Д.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми «EasyCon». Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що він був обізнаний з графіком його роботи вахтовим методом ще у червні 2022 року. З 12 вересня 2022 року він знаходився у простої без визначення кінцевої дати, з розпорядженням № 333 від 26 вересня 2022 року про зупинення простою він ознайомився лише 13 жовтня 2022 року. На підприємстві є положення про вахтовий метод роботи, працівники оповіщаються через групу в мобільному додатку «Viber», проте в списках працівників, які від`їжджають на вахту за 05 жовтня 2022 року його не було. Вважає, що не допускав порушень трудової дисципліни (прогулу) 06 жовтня 2022 року, тому що відсутня його вина, оскільки він не був завчасно повідомлений про зупинення простою. Щодо інших порушень трудової дисципліни, які ставляться йому у вину, він теж не згоден та надавав роботодавцю відповідні письмові пояснення. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснив, що відсутня вина позивача, оскільки невихід його на роботу 06 жовтня 2022 року був пов`язаний із неналежним доведенням роботодавцем відомостей про визначення даного дня робочим. Отже, відповідач не довів, що позивач не з`явився на роботу у вказаний день без поважних причин. Притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не відповідає нормам чинного законодавства та є неправомірним, тому наказ ДСП ЧАЕС №1075-к від 27 жовтня 2022 року підлягає скасуванню. Наказ відповідача про звільнення позивача з роботи № 60 ос від 20 березня 2023 року за пунктом 3 статті 40 КЗпП України також є неправомірним, оскільки позивач у пояснювальних записках за кожним фактом, який йому був поставлений в порушення трудової дисципліни, надав відповідні письмові пояснення, в яких навів обґрунтування щодо відсутності порушень в його діях. Фактично жоден із фактів, наведених відповідачем як підстави для звільнення, не доводять умисної поведінки позивача та не є такими, за які слід звільняти з посади, більш того, в жодному з актів не вказано яку саме норму чинного законодавства чи інших актів позивач порушив. При притягненні працівника до відповідальності роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню визначається відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Просив задовольнити позов у повному обсязі, оскільки вимоги позивача не спростовані наданим відповідачем відзивом. Представник відповідача позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказала, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, оскільки копію наказу про звільнення отримав 22 березня 2023 року. Суду пояснила, що при застосуванні до позивача дисциплінарних стягнень у виді догани та звільнення відповідач дотримався вимог КЗпП України. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено з трудової книжки серії [NUMBER] та наказу ДСП ЧАЕС №34-лс від 09 жовтня 2007 року, копії яких долучені до матеріалів справи, що [PERSON] з 09 жовтня 2007 року був прийнятий на роботу на ДСП «Чорнобильська АЕС» оператором транспортно-технологічного обладнання реакторного відділення 6 групи до цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом, у подальшому на підставі наказу №319 від 31 липня 2012 року переведений в тому ж цеху на посаду інженера з керування та обслуговування систем 1 категорії ( т.1 а.с.15-16, 79). Вимоги до кваліфікації, обсягу знань, обов`язки, права та відповідальність інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії дільниці сховища відпрацьованого ядерного палива-2 цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом визначені посадовою інструкцією (25ПІ-ЦПВЯП) (т. 1 а.с. 210-233). [PERSON] ознайомився з посадовою інструкцією 04 грудня 2020 року ( т.3 а.с.100 зв.ст.). Згідно з наказом т.в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС Сейди В.О. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №1075-к від 27 жовтня 2022 року за порушення пунктів 3.1. та 5.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку ДСП «Чорнобильська АЕС», що є додатком 3-1 Колективного договору ДСП ЧАЕС, а саме за відсутність 06 жовтня 2022 року на робочому місці (прогул), інженеру з керування й обслуговування систем 1 категорії цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом (ЦПВЯП) [PERSON] оголошено догану та не нараховано премію за жовтень 2022 року. З наказом [PERSON] ознайомлений 31 жовтня 2022 року під підпис (т.1 а.с. 28, 80). Підставою для накладення вказаного стягнення були: виробничий графік №2 підсумованого обліку робочого часу денного персоналу, що працює вахтовим методом на промисловому майданчику, на 2022 рік; розпорядження №333 від 26 вересня 2022 року; пояснювальна записка заступника начальника ЦПВЯП (з СВЯП-2) [PERSON] від 13 жовтня 2022 року; акт №34 від 06 жовтня 2022 року; акт № 35-ЦПВЯП-10-22 від 11 жовтня 2022 року; протокол засідання цехового комітету ЦПВЯП №03 від 17 жовтня 2022 року; табель обліку використання робочого часу за жовтень 2022 року; протокол засідання комісії з дисциплінарних питань за №1 від 27 жовтня 2022 року (т. 1 а.с. 50, зв.ст., 94-95, 106, 107,109, 110, 111-113, 128-131, 132-133 ). Згідно з наказом т.в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС Сейди В.О. «Про припинення трудового договору» № 60 ос від 20 березня 2023 року [PERSON] , інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії дільниці сховища відпрацьованого ядерного палива -2 цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом (ЦПВЯП), звільнено із займаної посади згідно з пунктом 3 частини 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов`язків, покладених трудовим договором, 21 березня 2023 року ( т.1 а.с. 55, 81). Підставою для накладення вказаного стягнення були: розпорядження №388 від 27 жовтня 2022 року щодо усунення зауважень до Інструкції кранового візка з лебідкою та захоплювачами ( MIS-CR-222) та акт № 08 від 02 лютого 2023 року; розпорядження №26 від 19 січня 2023 року щодо надання на узгодження до технічного відділу сповіщення про внесення змін до інструкції та акт №10 від 09 лютого 2023 року; акт № 06 від 30 січня 2023 року щодо не виконання завдання начальника ЦПВЯП щодо службової записки начальника ВУЯС [PERSON] щодо розгляду та надання пропозицій до Програми забезпечення якості з перевезення радіоактивних відходів (ПК-07) №0107-2; акт № 09 від 02 лютого 2023 року щодо систематичного порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку; припис № 0500/1-01 від 03 лютого 2023 року з радіаційної безпеки; протокол засідання цехового комітету ЦПВЯП за №02 від 13 лютого 2023 року; виробнича характеристика на [PERSON] ; службова записка начальника ЦПВЯП Хоменка Д. №1700/12-32 від 13 лютого 2023 року; наявне дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошеної наказом № 1075-к від 27 жовтня 2022 року, протокол засідання комісії з дисциплінарних питань за №4 від 16 березня 2023 року (т.1 а.с. 28-31, 37, 43, 45, 50, 140, 144, 168, 172, 176-177, 178, т.2 а.с.83, 86-87). 21 березня 2023 року комісія у складі в.о. начальника відділу управління персоналом Андреєвої Л.А, начальника бюро відділу управління персоналом Кучаєвої Т.В. та в.о. начальника юридичного відділу Гарнаги П.А. склала акт №03 про те, що інженер з керування й обслуговування систем 1 категорії цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом [PERSON] був ознайомлений з наказом №60 ос від 20 березня 2023 року про звільнення з 21 березня 2023 року за пунктом 3 статті 40 КЗпП України та відмовився від підпису ( т.1 а.с. 82). З оглянутого в судовому засіданні оригіналу наказу т.в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС Сейди В.О. «Про припинення трудового договору» № 60 ос від 20 березня 2023 року встановлено, що копію наказу [PERSON] отримав 22 березня 2023 року, що позивач не заперечував. Відповідно до паперової копії електронного листка непрацездатності №6903595-2013053930-1 [PERSON] був звільнений від роботи з 20 лютого 2023 року по 24 лютого 2023 року, а згідно з паперовою копією електронного листка непрацездатності № 6903595-2013215971-1 він був звільнений від роботи з 25 лютого 2023 року по 27 лютого 2023 року ( т. 2 а. с. 84-85). Статутом ДСП «Чорнобильська АЕС», затвердженим наказом ДАЗВ від 19.01.2023 №14-423 (далі-Статут) передбачено, що підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Державного агентства України з управління зоною відчуження (далі Уповноважений орган управління); є юридичною особою з цільовим бюджетним фінансуванням, засноване на державній власності і підпорядковане Уповноваженому органу управління ( п.1.1., п.3.1) (т. 2 а.с.90-109). Як вбачається з пунктів 7.2., 7.9, 7.10. Статуту ДСП «Чорнобильська АЕС», управління підприємством здійснюється генеральним директором або особою, на яку тимчасово покладено виконання обов`язків генерального директора, або особою, яку призначено виконуючою обов`язки генерального директора (далі- генеральний директор), які підзвітні Уповноваженому органу управління. Генеральний директор підприємства у встановленому порядку видає в межах своєї компетенції накази та доручення, призначає на посади та звільняє з посади працівників підприємства , застосовує заходи заохочення та дисциплінарного стягнення до працівників. Між сторонами виник спір стосовно правомірності накладення на позивача дисциплінарних стягнень у виді догани і звільнення. Відповідно до статті 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності і захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю у статті 5-1 КЗпП України визначено, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39), з ініціативи роботодавця або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2) звільнення. Частиною першою та другою статті 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково ( стаття 151 КЗпП України). У пунктах 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №09 від 06 листопада 1992 року « Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому саме конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1,148,149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових функцій має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування ( частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо вимог про визнання протиправним та скасування наказу ДСП «Чорнобильська АЕС» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №1075-к від 27 жовтня 2022 року. У період з 24 лютого 2022 року по 17 лютого 2023 року ДСП «Чорнобильська АЕС» видало низку наказів про встановлення на підприємстві простою, який неодноразово продовжувало ( т.1 а.с. 85-86, 87-88, 89). Останнім діючим на підприємстві наказом, яким з 21 березня 2022 року на період воєнного стану встановлено простій зупинення роботи підприємства, викликане невідворотною силою щодо персоналу, який тимчасово не буде залучатися до виконання роботи, є наказ ДСП ЧАЕС « Про організацію роботи з життєзабезпечення об`єктів ДСП «Чорнобильська АЕС» в умовах воєнного стану» №240 від 24 березня 2022 року ( т. 1 а.с.87-88). З 01\~липня 2022\~року тимчасово,\~до поновлення\~можливості щоденної\~доставки персоналу\~на проммайданчик ЧАЕС, на підприємстві були змінені істотні умови праці шляхом запровадження вахтового методу роботи для персоналу, який має постійне місце роботи згідно зі штатним розписом «зона відчуження», про що ДСП ЧАЕС видало наказ «Про організацію праці персоналу ДСП ЧАЕС вахтовим методом» за № 385 від 08 червня 2022 року. [PERSON] ознайомився з цим наказом і надав згоду на залучення його до роботи вахтовим методом ( т.1 а.с.90-93). У судовому засіданні позивач підтвердив, що ознайомився з цим наказом влітку 2022 року. Наказом ДСП ЧАЕС «Про закріплення вахт персоналу, який має постійне місце роботи у зоні відчуження» за № 959-к від 30 червня 2022 року з 01 липня 2022 року закріплено до вахт працівників, які мають постійне місце роботи в зоні відчуження, зокрема, цех з поводження з відпрацьованим ядерним паливом (ЦПВЯП), в якому до звільнення працював [PERSON] . Цим наказом визначено [PERSON] виробничий графік за №2, вахту за №1 ( т.1 а.с. 100-101). Вказаний режим роботи доведено до відома [PERSON] під підпис ( т.1 а.с 102-103). Згідно з виробничим графіком №2 підсумованого обліку робочого часу денного персоналу, що працює вахтовим методом на промисловому майданчику, на 2022 рік, для вахти №1 06 жовтня 2023 року визначене днем початком роботи у день заїзду вахтового персоналу, ( т.1 а.с. 94-95). Розпорядженням начальника ЦПВЯП ДСП ЧАЕС Хоменка Д. за №301 від 02 вересня 2022 року зобов`язано інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії ЦПВЯП [PERSON] знаходитися в простої з 12 вересня 2022 року. Кінцеву дату простою в розпорядженні не визначено ( т.1 а.с.51 зв. ст., а.с.105). Як убачається з розпорядження начальника ЦПВЯП ДСП ЧАЕС Хоменка Д. за № 333 від 26 вересня 2022 року, дію розпорядження №301 від 02 вересня 2022 року було зупинено, зобов`язано заступника начальника ЦПВЯП Кутеку А.Ю. направити з 06 жовтня 2022 року [PERSON] на вахту №1 виробничого графіка №2, який закріплений за ним наказом ДСП ЧАЕС №385 від 08 червня 2022 року. [PERSON] доведено розпорядження під підпис 13 жовтня 2022 року ( т.1 а.с.50 зв. ст., а.с. 106). 06 жовтня 2022 року начальник ЦПВЯП Хоменко Д.В., заступник начальника ЦПВЯП (з СВЯП-2) [PERSON] , провідний інженер з керування й обслуговування систем (СВЯП-2) [PERSON] , голова цехкому (профгрупорг) [PERSON] , ПІПВ [PERSON] , ІПВ [PERSON] склали акт №34 про неможливість ознайомлення [PERSON] з розпорядженням начальника ЦПВЯП за №333 від 26 вересня 2022 року, в якому вказали, що з 26.09.2022 по 06.10.2022 до 15:00 [PERSON] та [PERSON] неодноразово намагалися додзвонитися до [PERSON] по мобільному телефону та запросити його до офісу ДСП ЧАЕС у м. Славутич для ознайомлення під підпис з розпорядженням, проте [PERSON] не приймав телефонні дзвінки та не передзвонив ( т. 1 а.с.109). 11 жовтня 2022 року комісія у складі працівників ДСП ЧАЕС [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] склали акт №35-ЦПВЯП-10-22 про те, що 10 жовтня 2022 року о 09:30 за місцем проживання [PERSON] комісії двері ніхто не відкрив; 11 жовтня 2022 року о 13:15 по прибуттю за місцем проживання [PERSON] його мати повідомила іншу його адресу проживання, за якою, прибувши в цей же день о 13:47, ніхто не відповів ( т.1 а.с.110). У пояснювальній записці від 13 жовтня 2022 року заступник начальника ЦПВЯП Кутеко А.Ю. зазначив, що не зміг виконати розпорядження начальника ЦПВЯП №333 від 26 вересня 2022 року, оскільки [PERSON] у період з 19.09.2022 по 06.10.2022 не відповідав на його дзвінки та передзвонив лише 06.10.2022 після 18:00, коли персонал ДСП ЧАЕС, який працює по одній з позивачем вахті, вже прибув на ЧАЕС ( т.1 а. с.107). Як убачається з пояснювальної записки [PERSON] від 13 жовтня 2022 року, згідно з розпорядженням №301 від 02 вересня 2022 року з 12 вересня 2022 року він перебував у простої без визначення кінцевої дати, у переліку персоналу від 05 жовтня 2022 року на виїзд 06 жовтня 2022 року був відсутній, на його особистий номер почали телефонувати 06 жовтня 2022 року в обідній час, до місця проживання прийшли 11 жовтня 2022 року ( т.1 а.с.108). 17 жовтня 2022 року на засіданні цехового комітету ЦПВЯП ДСП ЧАЕС прийнято рішення про направлення [PERSON] до дисциплінарної комісії щодо розгляду порушень трудової дисципліни, про що складено протокол №03 ( т. 1 а.с.111-113). Як встановлено в судовому засіданні, 06 жовтня 2022 року відмічене в табелі обліку використання робочого часу [PERSON] як прогул (т. 1 а.с.128-129). 27 жовтня 2022 року на засіданні комісії з дисциплінарних питань ДСП ЧАЕС за результатами розгляду факту порушення виробничої дисципліни- відсутність 06 жовтня 2022 року для відправки на робоче місце у зону відчуження без поважних причин, прийнято рішення підготувати наказ про оголошення [PERSON] догани, яке оформлене протоколом № 1 ( т.1 а.с.132-133). Як убачається з матеріалів справи, наказом т.в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС Сейди В.О. « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №1075-к від 27 жовтня 2022 року [PERSON] оголошено догану за відсутність 06 жовтня 2022 року на робочому місці (прогул), що є порушенням пунктів 3.1., 5.6. Правил внутрішнього трудового розпорядку ДСП «Чорнобильська АЕС» ( додаток 3-1 Колективного договору ДСП ЧАЕС) ( т.1 а.с. 28, 80). Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ДСП «Чорнобильська АЕС» працівники зобов`язані своєчасно, до початку роботи прибути на робоче місце і приготуватися до виконання трудових обов`язків, розпочати роботу згідно з чинним режимом робочого часу ( п.п. 3.1.1. ); своєчасною вважається поява працівника на роботі (залишення її) з моменту появи працівника на робочому місці (залишення його) згідно з виробничим графіком (графіком змінності) ( п. 5.6) ( т.1 а.с.183-196). [PERSON] ознайомлений з Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДСП «Чорнобильська АЕС» 09 жовтня 2007 року ( т.3 а.с.101 зв. ст.). У пункті 4 частини першої статті 40 КЗпП України, а також у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №09 від 06 листопада 1992 року зазначено, що прогул- це відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі в трудовому законодавстві України не існує. І у кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин. Відповідно до сталої судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо цьому перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі №459/2618/17. Частиною першою\~статті 29\~КЗпП України\~встановлено,\~що до\~початку роботи\~роботодавець зобов`язаний\~в узгоджений\~із працівником\~спосіб поінформувати\~працівника,\~зокрема про місце роботи (інформація про роботодавця, у тому числі його місцезнаходження), трудову функцію, яку зобов`язаний виконувати працівник (посада та перелік посадових обов`язків), дату початку виконання роботи. За правилом частини третьої цієї статті ознайомлення працівників з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, іншими документами роботодавця щодо їхніх прав та обов`язків допускається з використанням визначених у трудовому договорі засобів електронних комунікаційних мереж з накладенням удосконаленого електронного підпису або кваліфікованого електронного підпису. У трудовому договорі за згодою сторін можуть передбачатися альтернативні способи ознайомлення працівника, крім інформації, визначеної пунктом 4 частини першої цієї статті, що доводиться до відома працівників у порядку, встановленому цією статтею. У пункті 29 постанови від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином. Відповідач не надав суду належних доказів того, що у зв`язку з введенням простою та визначенням вахтового методу роботи на підприємстві встановлений окремий порядок для ознайомлення працівників з наказами (розпорядженнями). Як встановлено судом, з наказом ДСП ЧАЕС «Про організацію праці персоналу ДСП ЧАЕС вахтовим методом» №320 від 16 травня 2022 року; про закріплення за виробничим графіком №2 вахта №1, а також з розпорядженням начальника ЦПВЯП Хоменка Д. №301 від 02 вересня 2022 року про знаходження у простої з 12 вересня 2022 року [PERSON] був ознайомлений вчасно та під підпис ( т.1 а.с. 1-5, 93, 101,103). Проте, розпорядження начальника ЦПВЯП №333 від 26 вересня 2022 року, яким була зупинена дія розпорядження №301 від 02 вересня 2022 року та вирішено направити 06 жовтня 2022 року [PERSON] на вахту №1 за виробничим графіком №2, який закріплено за ним наказом ДСП ЧАЕС №385 від 08 червня 2022 року, доведено до відома позивача тільки 13 жовтня 2022 року (т.1 а.с.106). При цьому, докази, надані відповідачем на підтвердження вжиття заходів для своєчасного ознайомлення [PERSON] з розпорядженням № 333 від 26 вересня 2022 року ( акт №34 від 06 жовтня 2022 року, пояснювальна записка заступника начальника ЦПВЯП Кутеко А.Ю.) не є належними та достатніми для висновку про наявність вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, оскільки не спростовують його доводів про невчасне повідомлення його роботодавцем щодо видання розпорядження №333 від 26 вересня 2022 року. Таким чином, під час видання спірного наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №1075-к від 27 жовтня 2022 року відповідачем не з`ясовані повно та всебічно обставини відсутності позивача на робочому місці 06 жовтня 2022 року, а його доводи про те, що відсутність [PERSON] на робочому місці 06.10.2022 вважається прогулом, ґрунтуються на припущеннях. Виходячи з викладених обставин, наказ т.в.о генерального директора ДСП ЧАЕС Сейди В.О. №1075-к від 27.10.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки в діях [PERSON] відсутній склад дисциплінарного проступку. Суд не бере до уваги доводи позивача про неправомірність оголошення простою на ДСП ЧАЕС, оскільки ці обставини не є предметом спору в даній справі, позивач не оскаржує накази, якими такий простій був введений на підприємстві. Щодо вимог про визнання протиправним та скасування наказу ДСП «Чорнобильська АЕС» №60 ос від 20 березня 2023року «Про припинення трудового договору». Зі змісту наказу т.в.о генерального директора ДСП ЧАЕС Сейди В.О. №60 ос від 20 березня 2022 року «Про припинення трудового договору» вбачається, що [PERSON] був звільнений 21 березня 2023 року за пунктом 3 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором (т.1 а.с. 55, т.2 а.с.81). 13 лютого 2023 року на засіданні цехового комітету ЦПВЯП ДСП ЧАЕС було прийнято рішення про направлення [PERSON] на дисциплінарну комісію щодо розгляду систематичних порушень трудової дисципліни, яке оформлене протоколом №02 (т. 1 а.с.176-177). Начальником ЦПВЯП Хоменко Д.В. та головою цехкому [PERSON] надано [PERSON] негативну виробничу характеристику (т. 1 а.с.178). Рішення про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за частиною 3 статті 40 КЗпП України було прийнято за результатами розгляду комісією з дисциплінарних питань фактів систематичного невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДСП ЧАЕС, посадовою інструкцією та іншими локальними актами підприємства, на підставі службової записки заступника начальника ЦПВЯП Грехова М. №1700/12-31 від 13 лютого 2023 року, з урахуванням наявності дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оголошеної наказом №1075-к від 27 жовтня 2022 року, яке оформлене протоколом №4 від 16 березня 2023 року ( т.1 а.с.29-30, т.2 а.с. 83, 86-87, т.3 а.с. 99). Так, відповідно до протоколу засідання з дисциплінарних питань №4 від 16 березня 2023 року [PERSON] ставиться у вину чотири факти порушень трудової дисципліни: перший невиконання п.2.1.17, 2.1.41, 2.1.42, 2.1.49.1, 2.1.51.7, 2.1.51.10 Посадової інструкції інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії (25-ПІ-ЦПВЯП); другий невиконання п. 4.5 Положення про санітарно-пропускний режим ДСП ЧАЕС (77П-С); третій - невиконання розділу 7 Інструкції по радіаційній безпеці на ДСП ЧАЕС (16Э-С); четвертий - невиконання розділу 3 додатку 3-1 Колективного договору ДСП ЧАЕС ( т.1 а.с. 29, т.2 а.с. 86-87). Розглядаючи підстави для встановлення відповідачем фактів систематичного невиконання позивачем посадових обов`язків та вимог локальних нормативних актів підприємства, суд дійшов таких висновків. Щодо першого факту, зазначеного як порушення [PERSON] пунктів 2.1.17, 2.1.41,2.1.42, 2.1.49.1, 2.1.51.7, 2.1.51.10 посадової інструкції інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії (25-ПІ-ЦПВЯП). Відповідно до\~розділу 2\~посадової інструкції\~(25-ПІ-ЦПВЯП) інженер з керування й обслуговування систем 1 категорії дільниці сховища відпрацьованого ядерного палива-2 цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом, зокрема: розробляє експлуатаційно-технічну документацію (інструкції з експлуатації устаткування, технічні рішення, технічні завдання, програми виконання робіт, графіки перевірки працездатності та ін.), необхідні для експлуатації об`єкту СВЯП-2 ( п. 2.1.17); здійснює свою діяльність відповідно до законодавства України, вимог нормативної документації, організаційно-розпорядчої та експлуатаційно-технічної документації, що діє на ДСП ЧАЕС (п. 2.1.41); дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку (п.2.1.42); досягає і покращує показники роботи підрозділу на своєму робочому місці (п.2.1.49.1); зобов`язаний дотримуватися і якісно виконувати вимоги безпеки, в тому числі виробничі і посадову інструкцію (п. 2.1.51.7); виконувати встановлені на ДСП ЧАЕС вимоги внутрішньоб`єктового і пропускного режиму (п. 2.1.51.10). Згідно з розділом 3 посадової інструкції (25-ПІ-ЦПВЯП) інженер безпосередньо підпорядковується провідному інженеру (п.3.1); при виконання своїх обов`язків отримує розпорядження від безпосереднього керівника і зобов`язаний їх виконувати у встановлені терміни. У разі відсутності провідного інженера, інженер отримує розпорядження від особи, яка виконує його обов`язки. При отриманні розпорядження від вищого керівника, інженер зобов`язаний виконати розпорядження і доповісти безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов`язки. Якщо віддане розпорядження виконати неможливо, то інженер зобов`язаний про це доповісти особі, яка віддала розпорядження ( п.3.2). Розпорядженням начальника ЦПВЯП Хоменка Д. №388 від 27 жовтня 2022 року зобов`язано [PERSON] розробити та надати на узгодження начальнику ЦПВЯП (заступнику начальника ЦПВЯП) Інструкцію з експлуатації кранового візка з лебідкою та захоплювачем (МІS-СR-222) та надати на розгляд і погодження у відповідні підрозділи ДСП ЧАЕС, термін 11.11.2022 (пункт 1). Пунктом 2 цього ж розпорядження зобов`язано [PERSON] усунути зауваження (внести правки) до Інструкції з експлуатації кранового візка з лебідкою та захоплювачем (МІS-СR-222) за їх наявності та надати дану інструкцію на узгодження до відповідних підрозділів ДСП ЧАЕС, термін 30.11.2022 (т.1 а.с.50, а.с.134). Відповідно до\~роздруківки скріншоту\~із системи\~електронного документообігу\~відповідача DocNet\~видно,\~що [PERSON] \~надав на\~розгляд та\~погодження у\~відповідні підрозділи\~ДСП ЧАЕС\~електронний документ\~тільки 16\~листопада 2022\~року,\~тобто з\~порушенням терміну,\~визначеного пунктом\~1 розпорядження начальника цеху №388 від 27 жовтня 2022 року (т. 1 а.с.135). Другу частину розпорядження №388 від 27 жовтня 2022 року (пункт 2) [PERSON] також не виконав у визначений термін, про що свідчить акт №08 від 02 лютого 2023 року та його пояснювальна записка від 12 грудня 2022 року ( т. 1 а.с.31, 32, а.с.136-139, 140,141). Для забезпечення виконання службової записки начальника відділу управління якістю та стандартизації (ВУЯС) Усачової О. щодо розгляду та надання пропозицій до Програми забезпечення якості з перевезення радіоактивних відходів (ПК-07) №0107-21 від 25 січня 2023 року, завданням начальника ЦПВЯП Хоменка Д. головним виконавцем у ЦПВЯП був визначений інженер з керування й обслуговування систем 1 категорії [PERSON] , термін виконання 29.01.2023, але вказане завдання у встановлені строки [PERSON] не виконав, про що свідчить акт №06 від 30 січня 2023 року ( т.1 а.с. 41-43, 144). Як видно зі змісту службової записки начальника ЦПВЯП Хоменка Д., її виконавця та доданих до неї додатків, вказане завдання було виконано [PERSON] (т. 1 а.с.142, 143,145-148). Мотивованих письмових пояснень щодо невиконання вказаного завдання у встановлені строки [PERSON] не надав (т.1 а.с. 44, 167). Розпорядженням начальника ЦПВЯП Хоменка Д. №26 від 19 січня 2023 року (пункт 1) було зобов`язано [PERSON] розробити та надати на узгодження заступника начальника ЦПВЯП (з СВЯП-2) Інструкцію з експлуатації ресиверу (CAS-ТК-01), термін 28.01.2023 (т.1 а.с.149). Як видно зі змісту пункту 2 цього розпорядження, у термін до 03.02.2023 [PERSON] також було зобов`язано внести зміни у ряд інструкцій з експлуатації обладнання. Згідно зі скріншотом листування у системі електронного діловодства на підприємстві та роздруківок сповіщень та доданих коментарів, [PERSON] та [PERSON] здійснювали електронне листування 02 лютого 2023 року та 03 лютого 2023 року ( т. 1 а.с. 150-159). Відповідно до акту №10 від 09 лютого 2023 року, складеного начальником ЦПВЯП Хоменком Д.В., заступником начальника ЦПВЯП (з СВЯП-1 та ОР) Греховим М.О. та заступником начальника ЦПВЯП (з СВЯП-2) [PERSON] , пункт 2 розпорядження №26 від 19 січня 2023 року [PERSON] не виконав (т.1 а.с.45, а.с. 168). Як видно із сповіщення ЦПВЯП 02-23 про зміну інструкцій та аркушу погодження до нього, документи про внесення змін до інструкцій були розроблені провідним інженером з керування й обслуговування (СВЯП-2) [PERSON] (т. 1 а.с. 160-166). У пояснювальній записці від 31 січня 2023 року [PERSON] зазначив, що розробив та здав документ у строк 28.01.2023, але документи, на підставі яких він повинен був зробити сповіщення були надіслані йому на пошту тільки 30.01.2023 зі строком виконання 03.02.2023 ( т.1 а.с.167). Відповідно до\~викладених обставин,\~посадовою інструкцією\~позивача,\~передбачено,\~що до\~його обов`язків\~входить розробка\~експлуатаційно-технічної\~документації (інструкцій\~з експлуатації\~устаткування,\~технічних рішень,\~технічних завдань,\~програм виконання\~робіт,\~графіків перевірки\~працездатності та\~ін.),\~які він\~повинен виконувати\~у встановлені\~терміни.\~Натомість розпорядження\~керівника цеху\~№388\~від 27\~жовтня 2022\~року у\~визначені в\~ньому терміни\~виконання 11.11.2022\~та 30.11.2022\~позивач у\~повному обсязі\~не виконав.\~Також позивачем\~не виконано\~у повному\~обсязі завдання\~щодо надання\~пропозицій відповідно\~до службової\~записки ВУЯС\~№0107-21\~від 25\~січня 2023\~року в\~термін 29.01.2023\~та розпорядження\~начальника ЦПВЯП\~№26\~від 19\~січня 2023\~року,\~в якому\~визначено термін\~виконання 03.02.2023. Зазначені обставини свідчать про наявність встановлених роботодавцем фактів невиконання [PERSON] вимог посадової інструкції інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії (25-ПІ-ЦПВЯП), тобто порушення покладених на нього трудових обов`язків. Щодо другого факту, зазначеного як порушення [PERSON] п. 4.5 Положення про санітарно-пропускний режим ДСП ЧАЕС (77П-С). Положення про санітарно-пропускний режим ДСП ЧАЕС ( 77-ПС) затверджено генеральним директором ДСП ЧАЕС 11 серпня 2014 року ( далі Положення 77П-С ), є документом, який регламентує вимоги до організації санітарно-пропускного режиму на етапі зняття з експлуатації блоків ЧАЕС та перетворення об`єкта «Укриття» в екологічно безпечну систему. Мета Положення - організація санітарно - пропускного режиму для осіб, які знаходяться на території зони відчуження та пересічних меж зон, на яких встановлені основні бар`єри санітарно-пропускного режиму ДСП ЧАЕС, таким чином, щоб виключити поширення радіоактивного забруднення за межі зони суворого режиму та зони відчуження (т.2 а.с. 1-35). Положенням передбачено, що всі особи, які знаходяться на території зони відчуження та перетинають межі зон, на яких встановлені бар`єри санітарно-пропускного режиму ДСП ЧАЕС, повинні знати та виконувати його ( п.3.1.).Усі особи, які беруть участь у санітарно-пропускному режимі ДСП ЧАЕС зобов`язані, зокрема: при переході із однієї зони в іншу, перетинати бар`єри, зазначені на схемі малюнка №1 (п. 3.4.1); дотримуватися встановлених маршрутів руху (п.3.4.5); застосовувати комплекти засобів індивідуального захисту та особистий одяг тільки у відповідних зонах або секціях санітарних перепускників у відповідності до порядку, визначеному у таблиці 41.1 ( п.3.4.10). Порядок застосування засобів індивідуального захисту (ЗІЗ) для різних зон розташування об`єктів зазначений у таблиці 1.4 ( п.4.3). Вимоги до застосування перехідного комплекту ЗІЗ визначені у пункті 4.5 Положення. Зазначені вище пункти Положення (77-ПС) включені до обсягу знань - додатку №2 посадової інструкції інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії дільниці сховища відпрацьованого ядерного палива -2 цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом ( т. 1 а.с.226), яку до звільнення обіймав [PERSON] , тому він повинен був знати вказані вимоги та дотримуватися їх. Крім того, [PERSON] пройшов відповідну перевірку знань з питань охорони праці, зокрема з перевірки знань Положення (77-ПС), що підтверджується протоколом засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці №135-ОП від 28 жовтня 2021 року ( т.3 а.с.107). Згідно з доповідною запискою заступника начальника ЦПВЯП Грехова М.О. від 01 лютого 2023 року [PERSON] 29.01.2023 з 13:19 перебував в неконтрольованій зоні (за периметром проммайданчиків СВЯП-2 та ДСП ЧАЕС), за відсутності жодних завдань, які б виправдовували його відсутність на робочому місці ( т. 1 а.с. 34, 169). У пояснювальній записці від 01 лютого 2023 року [PERSON] вказав, що він не встиг на автобус о 13:35 сполученням АПК-1 СВЯП, знаючи про те, що заборонено пересування пішки, та прийняв рішення залишитися у місці міжзмінного відпочинку, виходячи з того, що з 23.01.2023 залишав робоче місце пізніше, ніж визначено його графіком роботи (т. 1 а.с.40, 170-171). Відповідно до\~викладених обставин,\~позивачем порушено\~вимоги Положення\~про санітарно-пропускний\~режим ДСП\~ЧАЕС (77П-С),\~оскільки 29.01.2023 він був відсутній на робочому місці та перебував в неконтрольованій зоні (за периметром проммайданчиків СВЯП-2 та ДСП ЧАЕС). Щодо третього факту, зазначеного як порушення [PERSON] розділу 7 Інструкції з радіаційної безпеки на ДСП «Чорнобильська АЕС» (16Э-С). Інструкція з радіаційної безпеки на ДСП «Чорнобильська АЕС» (16Э-С) затверджена генеральним директором ДСП ЧАЕС 23 грудня 2016 року (далі- Інструкція ), являється документом, який регламентує вимоги радіаційної безпеки та протирадіаційного захисту на етапі кінцевого закриття та консервації блоків № 1, 2, 3 Чорнобильської АЕС та підтримання у безпечному стані об`єкта «Укриття», розроблена на підставі вимог п.п.9.5.1 «Основних санітарних правил забезпечення радіаційної безпеки України» (ДСП 6.177-2005-09-02) (т. 2 а.с. 36-82). Дія Інструкції (16Э-С) поширюється на персонал, який виконує роботи на території ДСП ЧАЕС та її санітарно-захисну зону, а також що має право відвідувати територію ДСП ЧАЕС та її санітарно-захисну зону (п. 1.5). Розділом 7 Інструкції (16Э-С) визначено порядок застосування засобів індивідуального захисту (ЗІЗ), зокрема п. 7.5. визначено склад основного комплекту засобів індивідуального захисту (ЗІЗ) зони суворого режиму (ЗСР). Відповідно до пунктів 7.6 -7.7 Інструкції (16Э-С) знаходитися в основному комплекті ЗІЗ ЗСР поза зоною суворого режиму забороняється, за виключенням випадків ліквідації аварійних ситуацій за дозволом начальника зміни станції. Протягом часу перебування в ЗСР основні ЗІЗ повинні бути застебнуті на усі ґудзики, волосся прибране під шапку. Усі особи, які виконують роботи у ЗСР, повинні бути забезпечені основним комплектом ЗІЗ ЗСР. Також пунктом п.3.4.10 Положення (77-ПС) передбачено, що особи, які беруть участь у санітарно-перепускному режимі ДСП ЧАЕС, зобов`язані застосовувати комплекти ЗІЗ та особистий одяг тільки у відповідних зонах або секціях санітарних перепускників відповідно до порядку, встановлено в таблиці 4.1. ( т. 2 а.с.13). Згідно з вимогами таблиці 4.1 Положення (77-ПС), якою встановлено порядок застосування ЗІЗ для різних зон розташування об`єктів, працівники, які перебувають у приміщеннях, що знаходяться у зоні суворого режиму (ЗСР) ( зони і бар`єри В), повинні застосовувати основний комплект ЗІЗ ЗСР, а для об`єкта «Укриття» (ОУ) основні комплекти ЗІЗ ЗСР ОУ. Перебування працівників у приміщеннях, віднесених до ЗСР в перехідних комплектах ЗІЗ зазначеними нормами не передбачено. Перехідний комплект ЗІЗ повинен застосовуватися при перебуванні працівника у зоні А приміщеннях та території зон вільного режиму (т. 2 а.с. 14-15). 03 лютого 2023 року начальник цеху радіаційної безпеки (ЦРБ) Шикун В. виніс припис №0500/1-01, яким начальника ЦПВЯП Хоменка Д. проінформував про порушення [PERSON] 03 лютого 2023 року правил радіаційної безпеки ( т.1 а.с.46,173). У приписі зазначено, що [PERSON] знаходився у будівлі № [NUMBER] УПОТХ СВЯП-2 приміщення 301 В ЗСР у перехідному комплекті ЗІЗ, що є порушенням вимог п.3.4.10. табл.4.1 Положення про санітарно-пропускний режим ДСП ЧАЕС ( 77-ПС) та вимог п.7.5 7.9 Інструкції з радіаційної безпеки на ДСП «Чорнобильська АЕС» (16Э-С). За даним фактом порушення правил радіаційної безпеки запропоновано: надати копію письмових пояснень [PERSON] із роз`ясненням причин порушення (термін 10.02.2023); [PERSON] провести позаплановий інструктаж щодо виконання вимог п.4.5 Положення про санітарно-пропускний режим ДСП ЧАЕС (77-ПС) та розділу 7 Інструкції з радіаційної безпеки на ДСП «Чорнобильська АЕС» (16Э-С) ( термін 10.02.2023); провести позачергову перевірку знань [PERSON] в обсязі вимог розділу 3 Положення… (77-ПС) та розділу 7 Інструкции… (16Э-С) в присутності представника ЦРБ (термін 03.03.2023) (т.1 а.с.46, а.с.173). У пояснювальній записці від 06 лютого 2023 року за фактом порушень, вказаних у приписі, [PERSON] свою вину визнав та зобов`язався не порушувати вимог правил радіаційної безпеки в майбутньому (т. 1 а.с. 47, 174,175). Розділ 7 Інструкції (16Э-С) та пункт 4.1 Положення (77-ПС) включені до обсягу знань - додатку №2 Посадової інструкції інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії дільниці сховища відпрацьованого ядерного палива -2 цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом ( т. 1 а.с.226), яку до звільнення обіймав [PERSON] , а тому він повинен був знати вказані вимоги та дотримуватися їх. Крім того, [PERSON] пройшов відповідну перевірку знань з питань охорони праці, зокрема з перевірки знань Інструкції (16Э-С), що підтверджується протоколом засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці №135-ОП від 28 жовтня 2021 року ( т. 3 а.с. 107). Відповідно до викладених обставин, позивачем порушено вимоги розділу 7 Інструкції з радіаційної безпеки на ДСП «Чорнобильська АЕС» (16Э-С), оскільки було встановлено порушення ним 03 лютого 2023 року вимог радіаційної безпеки та винесено відповідний припис №0500/1-01. Щодо четвертого факту, зазначеного як порушення [PERSON] розділу 3 додатку 3-1 Колективного договору ДСП ЧАЕС. Додатком 3-1 до Колективного договору ДСП ЧАЕС є Правила внутрішнього трудового розпорядку ДСП «Чорнобильська АЕС» ( т. 1 а.с. 173-209). Актом №09 від 02 лютого 2023 року встановлено систематичне порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку [PERSON] , а саме: 02.11.2022- несвоєчасне прибуття на робоче місце об 11 годині 45 хвилин; 02.11.2022- несвоєчасне закінчення робочого часу о 18 годині 36 хвилин, 11.11.2022 -несвоєчасне закінчення робочого часу (т.1 а.с.37,172). Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач зазначене порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку вважає систематичним, з огляду на усі вище перераховані порушення трудової дисципліни, допущені [PERSON] при виконанні трудових обов`язків, оскільки позивач систематично без поважних причин не виконував обов`язки, покладені на нього трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку ДСП ЧАЕС, посадовою інструкцією та іншими локальними нормативними актами підприємства. Таким чином,\~у судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON] \~були допущені\~порушення трудової\~дисципліни:\~02\~листопада 2022\~року та\~11\~листопада 2022\~року порушення\~Правил внутрішнього\~трудового розпорядку;\~11\~листопада 2022\~року,\~30\~листопада 2022\~року та\~03\~лютого 2023\~року щодо\~невиконання вимог\~розпоряджень начальника\~ЦПВЯП,\~29\~січня 2023\~року невиконання завдання\~начальника ЦПВЯП, що є порушенням його трудових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією; 29 січня 2023 року щодо порушення вимог Положення про санітарно-пропускний режим ДСП ЧАЕС (77П-С); 03 лютого 2023 року щодо порушення вимог Інструкції з радіаційної безпеки на ДСП «Чорнобильська АЕС» (16Э-С), про що винесено відповідний припис №0500/1-01. Зазначені порушення є систематичним, без поважних причин, невиконанням обов`язків, покладених на нього трудовим договором, посадовою інструкцією, Правилами внутрішнього трудового розпорядку на ДСП ЧАЕС та іншими вказаними локальними нормативними актами підприємства. На спростування встановлених судом обставин про допущення [PERSON] зазначених порушень трудової дисципліни, стороною позивача не надано жодного доказу, а тому суд погоджується, що позивач у вказані дати дійсно допустив порушення трудової дисципліни, за які відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України можуть бути застосовані заходи дисциплінарного стягнення, оскільки такі порушення підтверджуються наданими відповідачем доказами. Доводи позивача щодо складених відповідачем, на встановлення фактів порушення [PERSON] трудової дисципліни, актів: № 06 від 30.01.2023, № 08 від 02.02.2023; № 09 від 02.02.2023: №10 від 09.02.2023, суд відхиляє, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Водночас, при перевірці дотримання відповідачем вимог частини першої статті 148 КЗпП України щодо строків накладення дисциплінарного стягнення суд дійшов такого висновку. Як видно із переліку виявлених та встановлених порушень трудової дисципліни [PERSON] дисциплінарні проступки ним вчинено: 02 листопада 2022 року, 11 листопада 2022 року, 30 листопада 2022 року, 29 січня 2023 року та 03 лютого 2023 року. Проте, з урахуванням встановленого частиною першою статті 148 КЗпП України строку накладення дисциплінарного стягнення, та періодів звільнення позивача від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (з 20.02.2023 по 24.2023, з 25.02.2023 по 27.02.2023), накладати дисциплінарне стягнення за порушення ним трудової дисципліни, зокрема, за останнє порушення, вчинене 03.02.2023, роботодавець повинен був не пізніше 10 березня 2023 року (1 місяць з 03.02.2023 по 02.03.2023 + 8 календарних днів перебування на лікарняному). Натомість спірний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України винесено відповідачем тільки 20 березня 2023 року, тобто поза межами місячного строку, який визначений частиною першою статті 148 КЗпП України. Крім того, в наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення не зазначено коли саме і в чому конкретно полягало систематичне невиконання позивачем обов`язків, покладених трудовим договором, тому наказ не відповідає вимогам трудового законодавства. Отже, відповідач не надав суду доказів дотримання встановленого законодавством порядку застосування дисциплінарного стягнення до позивача у виді звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Тому відсутні підстави вважати, що процедура притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідала вимогам, передбаченим статтями 147-150 КЗпП України. Таким чином, наказ т.в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС Сейди В.О. № 1075-к від 27 жовтня 2022 року про «Припинення трудового договору» про звільнення [PERSON] з посади інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії дільниці сховища відпрацьованого ядерного палива 2 цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом (ЦПВЯП) Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» 21 березня 2023 року, слід визнати незаконним та скасувати у зв`язку з пропуском відповідачем строку накладення дисциплінарного стягнення, передбаченого частиною 1 статті 148 КЗпП України, не зазначенням в наказі в чому конкретно полягало систематичне невиконання позивачем обов`язків, покладених трудовим договором, та незаконністю накладення попереднього стягнення у вигляді догани, накладеного на позивача наказом т.в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС Сейди В.О. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 1075-к від 27 жовтня 2022 року, яке за висновком роботодавця входить до системи для звільнення. Згідно з частиною 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З огляду на вимоги статті 240-1 КЗпП України, працівник підлягає поновленню на роботі не тільки в разі, якщо він звільняється без законної підстави, але й тоді, коли він звільнений з порушенням встановленого порядку. На підставі вище викладеного [PERSON] необхідно поновити на посаді інженера з керування й обслуговування систем 1 категорії дільниці сховища відпрацьованого ядерного палива 2 цеху з поводження з відпрацьованим ядерним паливом (ЦПВЯП) Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» з 21 березня 2023 року. Щодо поновлення строків звернення до суду з цим позовом. Згідно з частиною першою\~статті 233 КЗпП України\~працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених\~частиною другою\~цієї статті. Відповідно до частини другої цієї статті із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Встановлений\~статтею 233 КЗпП України\~строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. За правилом, встановленим статтею 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених\~статтею 233\~цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року. У період з 11 березня 2020 року по 30 червня 2023 року на території України було встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин. У подальшому відповідними постановами Кабінету Міністрів України карантин продовжувався. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України\~від 30\~березня 2020\~року №\~540-ІХ\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~КЗпП України\~доповнено главою XIX такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтею 233\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». З аналізу вказаних правових норм слідує, що запровадження на всій території України карантину є безумовною правовою підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~вказаним позовом\~засобами поштового\~зв`язку 28\~квітня 2023\~року.\~Притягнення відповідача\~до дисциплінарної\~відповідальності та\~його звернення\~до суду\~за захистом\~трудових прав\~відбулося в\~період установленого\~на усій\~території України\~карантину у\~зв`язку\~з поширенням\~коронавірусної хвороби (COVID-19). Оскільки строки, визначені, зокрема,\~статтею 233 КЗпП України\~продовжуються на строк дії карантину, тому строк на звернення позивача з цим позовом, заявленим у квітні 2023 року, тобто під час карантину, не сплив. Крім того, не є необхідним і заявлення такого клопотання, так як строк звернення до суду не пропущено. Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46 гс 22) та постанові Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі № 947/8885/21. Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що [PERSON] не надав доказів неможливості звернення до суду з даним позовом через запровадження карантинних заходів, тому причини пропуску ним строку позовної давності не є поважними. Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Згідно із пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зокрема, в зв`язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~статті 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100\~(далі - Порядок). З урахуванням абзацу 4 пункту 2 розділу ІІ Порядку, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно з довідкою №236, виданою 08 вересня 2023 року ДСП «Чорнобильська АЕС», середньогодинна заробітна плата [PERSON] станом на 21.03.2023, розрахована відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, становить 171, 25 грн, що сторона позивача не заперечувала ( т.3 а.с.39). Відповідно до розпорядження №387 від 26 жовтня 2022 року начальника ЦПВЯП Хоменка Д., інженера з керування й обслуговування систем (СВЯП-2) 1 категорії ЦПВЯП [PERSON] зобов`язано з 30.10.2022 працювати за вахтою №1 по виробничому графіку №2 ( т. 1 а.с.134). Зі змісту розпоряджень керівництва ЦПВЯП видно, що [PERSON] з 21.12.2022 по 24.12.2022, з 28.12.2022 по 21.01.2023 знаходився у простої; з 22 січня 2023 року переведений працювати за вахтою№ 2 виробничого графіка № 2; з 15.02.2023 знаходився у простої; з 20.03.2023 переведений з виробничого графіка №2 на виробничий графік № 7; з 20.03.2023 припинено знаходження його у простої (т. 1 а.с. 179-182). На підставі службової записки начальника ЦПВЯП №1700/12-67 від 17 березня 2023 року наказом ДСП ЧАЕС №325 від 29 березня 2023 року тимчасово закріплено у березні 2023 року виробничий графік № 7 підсумованого обліку робочого часу з двома вихідними днями для денного персоналу ДСП ЧАЕС, що працює за нормальними умовами праці на 2023 рік, для виконання посадових обов`язків в офісному центрі м. Славутича, зокрема за [PERSON] в період з 20.03.2023 по 21.03.2023 ( т. 2, а.с.88-89). Відповідно до виробничого графіка № 2 підсумованого обліку робочого часу денного персоналу, що працює вахтовим методом на промисловому майданчику, на 2023 рік, затвердженого в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС 10 листопада 2023 року, місячна норма робочих годин за встановленим графіком змінності вахти №2, за яким повинен був працювати [PERSON] , становить : березень (з 22.03.2023) 22 години; квітень 149 годин; травень 195,5 годин; червень 157,5 годин; липень 125,5 годин; серпень- 179,5 годин; вересень 178 годин; жовтень 122 години; листопад 121,5 години; грудень ( по 20.12.2023) 107,6 годин ( т. 3 а.с.138-141). Отже, кількість робочих годин за період вимушеного прогулу з 22 березня 2023 року по 20 грудня 2023 року становить 1358,1 годин (22+149+195,5+157,5+125,5+179,5+178 +122+121,5+107,6) Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу обчислюється з 22 березня 2023 року по день ухвалення рішення суду, тобто по 20 грудня 2023 року, виходячи з такого розрахунку: 171,25 грн (середньогодинна заробітна плата) х 1358,1 годин (кількість робочих годин вимушеного прогулу за період з 22 березня 2023 року по 20 грудня 2023 року) = 232\~574,63 грн. З урахуванням наведеного стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 березня 2023 року по 20 грудня 2023 року в сумі 232 574 гривні 63 копійки, з якого необхідно під час виплати здійснити відрахування передбачених законодавством податків та обов`язкових платежів. Щодо судових витрат. Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з частиною першою\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються\~у разі задоволення позову- на відповідача. Враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, покладаються на відповідача. Відповідно до\~фіскальних чеків АТ «Укрпошта» №1020546731, №020546739 від 28 квітня 2023 року позивач сплатив судовий збір на загальну суму 2\~147,20 грн за вимоги немайнового характеру (визнання незаконними, скасування наказів та поновлення на роботі) ( т.1 а.с.3). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (т.1 а.с. 2). Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2\~147,20 грн за вимоги немайнового характеру (визнання протиправними, скасування наказів та поновлення на роботі); на користь держави з відповідача належить стягнути судовий збір в розмірі, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) в сумі 2\~325,75 грн, від сплати якого був звільнений позивач при поданні позовної заяви на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно з пунктами 2,4 частини першої статті 430 ЦПК України та частиною восьмою статті 235 КЗпП України рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 25\~841,63 грн ( 232\~574, 63 грн- розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 22.03.2023 по 20.12.2023 : 9 місяців ( кількість місяців за період вимушеного прогулу з 22.03.2023 по 20.12.2023) підлягає негайному виконанню. Позивач у судовому засіданні подав письмову заяву в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України про надання доказів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, крім тих, що знаходяться в матеріалах справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення, тому відповідно до частини сьомої статті 264 ЦПК України необхідно призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення, встановити строк для подання позивачем доказів щодо розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. На\~підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved