Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.11.2023 звернулася до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В якому прохала : стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми вісімнадцятирічного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. В обґрунтування позову зазначила, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 02.02.2021 №610/3323/20. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розлучення з відповідачем, деякий час проживали разом. З грудня 2022 року, [PERSON] постійно проживає з дітьми окремо. Відповідач працевлаштований офіційно та має щомісячний дохід, тому має змогу платити аліменти на дітей. Сини повністю знаходяться на утриманні позивача. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, маючи постійну, офіційну роботу, а тому здатний та зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, яким потрібне нормальне повноцінне харчування, одяг, навчання та багато інших речей, потрібних дітям їх віку для належного забезпечення життя, фізичного, соціального та духовного розвитку. [PERSON] самостійно не може забезпечити дітей всім необхідним у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, беручи до уваги те, що вони на даний час є внутрішньо переміщеними особами, вимушена була тікати з дітьми від війни в інше місто. Доходу ледве вистачає на оренду житла. [PERSON] є багатодітною мамою, через що вимушена звертатися до суду з даним позовом (а.с.1-4). 10 листопада 2023 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №554/10473/23. Здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання по суті призначено на 02 січня 2024 року о 11.00 годин (а.с.24). Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена, шляхом направлення на останню відому судові адресу судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження у справі, до суду поштою повернуто конверт з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою та шляхом отримання копії ухвали на електронну пошту та смс-повідомлення у додаток «Viber». Надала суду клопотання в якому прохала проводити розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає їх задовольнити. Проводити судове засідання без здійснення технічної фіксації судового процесу (а.с.25 зворот, 42, 43, 44, 46). Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим, шляхом отримання судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження у справі, та шляхом отримання копії ухвали на електронну пошту та смс-повідомлення у додаток «Viber». Надіслав суду заяву про визнання позову, в якій прохав : стягувати щомісячно з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів. При цьому сума аліментів не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку. Стягнення починати від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми вісімнадцятирічного віку. Розглядати справу №554/10473/23 без його участі (а.с.25, 36, 42 зворот, 45). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 02.02.2021 рішенням Балаклійського районного суду Харківської області у цивільній справі №610/3323/20; провадження №2/610/192/2021 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований 28.10.2011 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №575, між [PERSON] і [PERSON] . Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Повернуто [PERSON] з Державного бюджету України 420,40 гривень судового збору. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 420,40 гривень судового збору. Рішення набрало законної сили 05 березня 2021 року (а.с.12). Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як слідує із рішення, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстроване та видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 10 квітня 2012 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстроване та видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 29 жовтня 2013 року (а.с.7, 8). Таким чином, батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] - батько; [PERSON] - мати. Частина 1 ст.18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, батько [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей. Як слідує із матеріалів справи, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає не достатньо. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, п ри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як слідує із п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» : що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VШ від 17.05.2017 частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утриманні малолітніх дітей у частці від доходу батька, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 06.11.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. Стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у частці від доходу батька, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 06.11.2023 і до досягнення дітьми повноліття, оскільки матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач надає в недостатньому розмірі. Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне 50 відсотків судового збору, тобто 536,80 грн., компенсувати за рахунок державного бюджету. Решта 50 відсотків судового збору у сумі 536,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved