Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

06 жовтня 2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова з Московського районного суду м.Харкова за підсудністю надійшла цивільна справа №643/9432/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій він просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07.12.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №1988. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2023 справа надійшла в провадження судді цього ж суду [PERSON] . Ухвалою суду\~від 09.10.2023\~року позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які 20.10.2023 року усунуто (а.с.28-30,32-38). 23.10.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.39). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом завчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом завчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала та просила залишити їй дошлюбне прізвище\~ (а.с.37-39). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Сторони [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.12.2022 року згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.37). Від шлюбу дітей не мають. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подружжя наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки. Зазначене конституційне положення знайшло свій подальший розвиток у\~Сімейному кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите в цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (\~ст. 24 СК України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.53 СК України). Відповідно до\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі\~ст.110 СК України\~кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Судом встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, категорично заперечують проти подальшого збереження сім`ї . За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо залишення відповідачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст.\~294\~ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Відповідач [PERSON] надала заяву, в якій просила суд повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про шлюб відповідач до реєстрації шлюбу мала прізвище « [PERSON] », а після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка « [PERSON] », тому суд приходить до висновку про зміну прізвища відповідача на дошлюбне « [PERSON] ». На підставі викладеного і

Outcome: approved