Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Публічне акціонерне товаритсво «Київенерго» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та теплової енергії. Вимоги позовної заяви позивач обґрунтуванні тим, що між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та [PERSON] було укладено: договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання від 25.02.2015 № 0250098100101 за адресою: [ADDRESS] . (строк дії договору до 15.04.2015 і набирає чинності з 01.07.2014); договір на постачання теплової енергії від 22.05.2017 року № 250098-02 за адресою: [ADDRESS] . (строк дії договору до 15.04.2018 і набирає чинність з 01.10.2015). Відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та теплової енергії. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно внаслідок чого заборгованість: за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання від 25.02.2015 № 0250098100101 станом на 01.01.2018 становить 21 469,04 грн; за договором на постачання теплової енергії від 22.05.2017 року № 250098-02 станом на 01.05.2017 становить 48 557,83 грн. Зазначає, що за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання від 25.02.2015 № 0250098100101 було підписано угоду про реструктуризацію заборгованості до договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень суб`єктам господарювання від 25.02.2015 № 0250098100101 від23.05.2017 № РП 025009810520100-05/17 (де зобов`язується сплатити суму заборгованості протягом травня - липня 2017 року); за договором на постачання теплової енергії від 22.05.2017 № 250098-02 підписано угоду про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії від 22.05.2017 № 250098-02 № Р250098-02-05/17 (де зобов`язується сплатити суму заборгованості протягом серпня - грудня 2017 року). Сума боргу за послуги з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає: за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання від 25.02.2015 № 0250098100101 - складає 41 876,54 грн; за договором на постачання теплової енергії від 22.05.2017 року № 250098-02 - складає 53 468,82 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь з відповідача заборгованість у розмірі 21469,04 грн за надані послуги за централізоване опалення, 48557, 83 грн за надані послуги за централізоване опалення, 25318,48 грн - 3% річних та інфляційну складову боргу та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.09.2019 було замінено сторону позивача Публічне акціонерне товаритсво «Київенерго» на Комунальне підприємство виконавчого органу КМДА «Київтеплоенерго». Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.01.2023 року справу передано для розгляду за підсудністю Подільському районному суду м. Києва. 20 червня 2023 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що до позову наданий розрахунок заборгованості за теплову енергію за період з травня 2017 року по січень 2018 року в сумі 48557,83 грн та така ж сума була предметом розгляду у справі 758/4352/21. Крім того, відповідачем було сплачено заборгованість у розмірі 7920, 00 в листопаді 2017 року, проте докази оплати у відповідача відсутні. Також, позивачем було пропущено строки позовної давності, що є додатковою підставою для відмови в задоволенні вимог. 29 червня 2023 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, вказує на те, що сторона відповідача посилається на те що сума заборгованості за договором №250098-02 у розмір 48557,83 грн була предметом іншої справи №758/4352/21. Проте як вбачається з судового рішення представником повивача було уточнено позовні вимоги з урахуванням судової справи №758/4004/18, і пред`явлено до стягнення в межах справи №758/4352/21 суму 26786,39 грн не охоплену даною судовою справою, що перебуває на розгляді. А отже, рішення, щодо заборгованості у розмірі 48557,83 грн за договором №250098-02 не прийнято і дана сума є предметом розгляду лише справи №758/4004/18. Крім того, представник відповідача заявляє строк позовної давності до вимог, що виникли до березня 2015 року за таких обставин підлягають до задоволення вимоги з березня 2015 року за договором №0250098100101. Заборгованість за договором 250098-02 при застосуванні строку позовної давності залишається незмінною. Отже, з урахуванням заяви про застосування строку позовної давності до стягнення підлягає: За договором №0250098100101 (о/р [NUMBER]): заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 11638,16 грн; 3% річних та інфляційна складова боргу у розмірі 5866,92 грн. За договором №250098-02: заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 48557,83 грн; 3% річних та інфляційна складова боргу у розмірі 4910,99 грн. 02 серпня 2023 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд головуючому судді Анохіну А.М. 13 грудня 2023 року до суду представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 250098-02 за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 48557,83 грн, 3 % річних та інфляційну складову боргу у розмірі 25318,49 грн та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду представником подано заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відзив. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичних та юридичних осіб у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р.№ 630 (далі- Правила). Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. ПАТ «Київенерго» визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-УІІ від 10.04.2014 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014р. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, абз.2 п.21 з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та [PERSON] було укладено: договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання від 25.02.2015 № 0250098100101 за адресою: [ADDRESS] . (строк дії договору до 15.04.2015 і набирає чинності з 01.07.2014); договір на постачання теплової енергії від 22.05.2017 року № 250098-02 за адресою: [ADDRESS] . (строк дії договору до 15.04.2018 і набирає чинність з 01.10.2015). За договором на постачання теплової енергії від 22.05.2017 № 250098-02 підписано угоду про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії від 22.05.2017 № 250098-02 № Р250098-02-05/17 (де зобов`язується сплатити суму заборгованості протягом серпня - грудня 2017 року). Відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та теплової енергії. Свої зобов`язання відповідач виконує неналежно внаслідок чого, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, має заборгованість за договором на постачання теплової енергії від 22.05.2017 року № 250098-02 станом на 12.12.2023 у розмірі 48 557,83 грн та 3 % річних та інфляційну складову боргу у розмірі 25318,49 грн. Зі змісту ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено Договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) (далі Договір цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору. Відповідно до Додатку № 1 до Договору, позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до п. 1.3 Договору цесії кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та буд-які без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесії. Таким чином, позивач прийняв право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та прийняв право вимоги будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.09.2019 було замінено сторону позивача Публічне акціонерне товаритсво «Київенерго» на Комунальне підприємство виконавчого органу КМДА «Київтеплоенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Таким чином, з 01.05.2018 надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачем належними та допустимим доказами не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Вказаний розрахунок є належним та допустимим доказом та встановлює надання та споживання послуг. Варто також зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до позивача про перерахунок заборгованості, у зв`язку з недотриманням вимог закону. Крім того, доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку відмовилась від отримання послуг матеріали справи не містять, як і відсутні докази ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати. Судом також не встановлено наявність звернень до виконавця із претензіями з питання ненадання послуги (пункт 5 частини 1 статті 20, пункт 6 частини 2 статті 21 Закону №1875-IV, пункт 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630). Враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення із відповідача суми боргу за надані житлово-комунальні послуги. Поруч із цим, в ході розгляду справи відповідачем було заявлено про застосування позовної давності до вимог позивача. Перевіряючи обґрунтованість вимог відповідача в цій частині, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, та за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Частиною 5 статті 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09,§ 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Разом з тим, заборгованість за договором 250098-02 при застосуванні строку позовної давності залишається незмінною. Варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість за договором на постачання теплової енергії від 22.05.2017 № 250098-02 станом на 12.12.2023 у розмірі 48 557,83 грн та 3 % річних та інфляційну складову боргу у розмірі 25318,49 грн, в зв`язку з чим позовні вимоги в підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також 1762,00 грн. судового збору. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved