Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 18423,45 грн., інфляційні витрати\~1546,57 грн., 3 % річних від простроченої суми\~549,90 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість:\~за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2017 року по 31.01.2022 року у розмірі 5813,63 грн., та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2016 року по 31.01.2022 року у розмірі 12609,82 грн. В зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано інфляційні витрати в розмірі 1546,57 грн. та 3% річних в розмірі 549,90 грн. Ухвалою суду від 29.09.2023 року задоволено клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору та відкрито провадження у справі. Представник позивача, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачі надали відзив на позовну заяву в якому зазначили, що вони не мали можливості в повному обсязі сплачувати послуги з водопостачання та водовідведення, на підтвердження чого надані довідки з лікарень про наявність у відповідачів хвороб та призначеного в зв`язку з цим лікування. Проти заявленої позивачем суми вони заперечують, оскільки позивач звернувся до суду із пропуском строку позовної давності. Крім того, в зв`язку із введенням на території України воєнного стану, а до цього і запровадженням карантину, пов`язаного з поширенням коронавірусної інфекції, забороняється нарахування штрафів та пені. Таким чином вважають, що розмір 3 % річних має складати 57,44 грн, розмір інфляційних витрат - 114,49 грн. Також зазначили, що 20.12.2017 р. сплачено 200 грн., за листопад у відомості ця сума відсутня і виставлений борг. 18.09.2018 р. сплачено 216 грн. за серпень, у відомості ця сума відсутня і виставлений борг. 17.11.2021 р. сплачено 600 грн. за жовтень у відомості сплачено 331,789 грн. за водопостачання, а за водовідведення борг 264,62 грн. За листопад, грудень 2021 р., січень 2022 р. також було сплачено по 600 грн. в місяць, але така цифра у відомості відсутня. Значиться сплата 331,89 грн., 251,47 грн. і бог 264,62 грн., 251,47 грн. за кожний вищевказаний місяць. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі\~ мають реєстрацію за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Харківводоканал». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зіст.1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п.2 ч.1 ст.\~5\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Пунктом 1 ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2ст.\~7\~цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.\~9\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Положеннями ч.1 ст.\~10\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст.4\~Закону України\~«Про питну\~воду,\~питне водопостачання\~та водовідведення» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Статтею 22\~Закону України\~«Про питну\~воду,\~питне водопостачання\~та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Нормативи (норми) водоспоживання та водовідведення холодної та гарячої води на одну особу в житловому фонді м. Харкова, які застосовуються у разі відсутності засобів обліку води встановлені рішенням ХМР від 28.12.2016 № 901. КП «Харківводоканал» надає відповідачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідачі в свою чергу, споживають вказані послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Приписами ст.\~67\~ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.\~87\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2017 року по 31.01.2022 року у розмірі 5813,63 грн., та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2016 року по 31.01.2022 року у розмірі 12609,82 грн. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Аналогічні висновки викладені і у Постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 712/8916/17 (14-448цс19) від 07.07.2020: Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). З розрахункової відомості за адресою: [ADDRESS] , вбачається що за кожен місяць окремо здійснюються нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення. Усі оплати на які вказують відповідачі надійшли до КП «Харківводоканал» та відображені у відомості. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі просять застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами четвертою, п`ятою\~статті 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. За загальним правилом частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Разом з тим, на території України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався. За приписами пункту 19 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Згідно з наданим позивачем КП «Харківводоканал» розрахунком заборгованості, з урахуванням строків позовної давності у відповідачів за період з 01.03.2019 року по 31.01.2022 року існує заборгованість за послуги з водопостачання у розмірі 3882,55 грн. та заборгованість за період з 01.03.2019 року по 31.01.2022 року за послуги з централізованого водовідведення у розмірі 8141,96 грн., яка утворилася внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг. У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч.3\~ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2\~ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2\~ст. 625 ЦК України. У зв`язку із простроченням відповідача сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 1546,57 грн. - індексу інфляції за час прострочення та 549,90 грн. - 3% річних від простроченої суми. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконували, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачей на користь КП «Харківводоканал» індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 2096,47 грн. Оскільки свої зобов`язання щодо сплати комунальних послуг відповідачі належним чином не виконували до подання зазначеного позову. Твердження відповідачів, що у період дії воєнного стану не можуть бути нараховані штрафні санкції безпідставні, оскільки вказані нарахування здійснені до введення воєнного стану. Підпунктом 4 пункту 3 ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 №530-ІХ , вказано, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Передбачене ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі № 373/2054/16-ц від 23.10.20-19 р. у справі № 723/304/16-ц. Таким чином, проценти та інфляційні витрати, передбачені ст. 625 ЦК України не є штрафними санкціями, а отже на них не поширюються обмеження, встановлені ЗУ «Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби». Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивачу ухвалою суду було відстрочено сплату судового збору, то судовий збір з відповідачів підлягає стягненню на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial