Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору та повернення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначивши, що 30 березня 2022 року між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір на виготовлення та установку меблів. Сторонами було погоджено проект, креслення та спеціфікацію меблів загальною вартістю 150 100,00 грн. Також сторони погодили, що в загальну вартість Договору входить виготовлення, установка та монтаж інтегрованої техніки без підключення. Сторони також погодили дату виготовлення та поставки - 14 травня 2022 року. На виконання умов Договору, 30 березня 2022 року, в момент укладання Договору відповідач отримала попередню оплату в розмірі 105 530,00 грн. Водночас, ані в строк, ані до тепер Договір відповідачем не виконано. За таких обставин, позивач просить суд - розірвати договорі на виготовлення та установку меблів укладений 30 березня 2022 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] та стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] суму попередньої оплати в розмірі 105 530,00 грн. 13 жовтня 2023 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач ФОП [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Відповідач не надав заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів по даній справі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30 березня 2022 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання виготовити, встановити і передати у власність позивачу меблі (кухню). Загальна вартість замовлення за даним договором складає 150 700 грн. Пунктом 2.3. договору передбачено, що у день підписання Договору Покупець вносить предоплату в розмірі 105 530 грн. Кінцевий розрахунок по факту встановлення меблів і складає з урахуванням передоплати суму в розмірі 45170 грн. Пунктом 3.1 Договору сторони погодили строк - 14 травня 2022 року. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (частина перша статті 837 ЦК України). Відтак, договір підряду (побутового підряду) є складним зобов`язанням, оскільки включає як права, так і обов`язки кожної з його сторін (обов`язок підрядника виконати певну роботу і право вимагати її оплати, а замовник має обов`язок оплатити виконану роботу і право вимагати виконання обов`язку підрядником). Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (частина третя статті 510 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. ст. 629, 530 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). З договору б/н від 30.03.2022 вбачається, що позивачем було внесено 105 530,00 грн. попередньої оплати (п. 2.3 договору) та залишок у розмірі 45 170 грн. [PERSON] мала сплатити по факту встановлення меблів. Сторонами договору було погоджено, що термін виконання зобов`язання складає 14 травня 2022 року. Отже, оскільки відповідач не виконав свого зобов`язання за договором б/н від 30 березня 2022 року, наявні підстави для розірвання договору, повернення попередньої оплати в сумі 105 530 грн., а отже позов підлягає до задоволення. Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., як з фізичної особи-підприємця.

Outcome: approved