Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 06 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Навчальний виробничо-дослідний центр «Агротех» до Державного підприємства «Богодухівський сільськогосподарський учбово - курсовий комбінат», Приватного підприємства «Олександрія - 2019», [PERSON] , треті особи: Богодухівська міська рада, Комунальне підприємство «РЕГІСТРСЕРВІС», про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації. 11 грудня 2023 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Колєсніка І.А. до суду надійшла заява про ухвалення судом додаткового рішення, в якій зазначив, що до ухвалення рішення по даній справі, в порядку ч. 8 ст. 141ЦПК України, він надав заяву про стягнення з позивача ТОВ «НВДЦ «Агротех» витрат на професійну правничу допомогу. Прохав додатковим рішенням стягнути з позивача ТОВ «НВДЦ «Агротех» на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн.Також при вирішенні заяви про стягнення з позивача витрат відповідача на правничу допомогу адвоката, прохав врахувати правові висновки ВП ВС, які викладені в постановах: № 922/1964/21 від 16 листопада 2022 року, № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року, № 904/4507/18 від 12 травня 2020 року, № 554/2586/16-ц від 03 лютого 2021 року та № 161/20630/18 від 08 квітня 2021 року. За заявою представника відповідача [PERSON] - адвоката Колєсніка І.А. судом вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при винесенні судом рішення суду, про визнання правочинів недійсними та скасування державної реєстрації, не було вирішено питання про стягнення з позивача ТОВ «НВДЦ «Агротех» на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. З метою ухвалення додаткового рішення та вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд викликав сторони в судове засідання. Представник ТОВ « НВДЦ « Агротех» - адвокат Векленко В.І. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про ухвалення по справі додаткового рішення за його відсутності. Прохав у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн. відмовити в повному обсязі. Зазначив, що більшість судових засідань відкладалась через несвоєчасне повідомлення учасників справи, оскільки, не надходили повідомлення по виклик або через поведінку сторони відповідачки [PERSON] . Так, представник відповідачки неодноразово подавав заяви про відкладення, перенесення розгляду справи, через бойові дії , у зв`язку з перебуванням на лікарняному чи з інших причин. У зв`язку з чим, сторона позивача вважає такі дії сторони відповідачки зловживанням правами та затягуванням розгляду справи по суті, тому, заявлений представником відповідача розмір витрат на професійну допомогу являється несправедливим, необґрунтованим, неспівмірним та не підлягає задоволенню. Представник ПП « Олександрія - 2019» та [PERSON] - адвокат Колєснік І.А., в судове засідання не з`явився, прохав питання про стягнення витрат на правничу допомогу вирішити за його відсутності. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат. Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Судом встановлено, що 22 вересня 2020 року між адвокатом Колєсніком І.А. та клієнтом [PERSON] укладено Договір про надання правничої допомоги. Відповідно до п. 3.1 Договору, клієнт сплачує адвокату у фіксованій формі в розмірі 50 000 грн., за наступні послуги: підготовка справи для розгляду в суді, складання та подання до суду процесуальних документів, збір і подання доказів, представництво в суді . Як вбачається з Акту виконання послуг за Договором б/н від 22 вересня 2020 року про надання правничої допомоги, адвокат Колєснік І.А. та клієнт [PERSON] засвідчили повне та належне виконання адвокатом умов договору б/н від 22 вересня 2020 року про надання правничої допомоги по цивільній справі № 613/669/20, що не суперечить правовим висновкам викладеними в постанові ВП ВС № 161/20630/18 від 08 квітня 2021 року. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21). Представник ТОВ « НВДЦ « Агротех» - адвокат Векленко В.І. в запереченнях проти задоволення зави про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн., зазначив, що представник відповідачки неодноразово подавав заяви про відкладення, перенесення розгляду справи, через бойові дії , у зв`язку з перебуванням на лікарняному чи з інших причин. У зв`язку з чим, сторона позивача вважає такі дії сторони відповідачки зловживанням правами та затягуванням розгляду справи по суті, а заявлений представником відповідача розмір витрат на професійну допомогу несправедливим, необґрунтованим та неспівмірним. З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про надання правової допомоги, адвокат Колєснік І.А. подавав до суду процесуальні документи, письмові пояснення, займався збором та поданням доказів, брав участь в судових засіданнях. Однак, суд зауважує, що дана справа була перенесена одинадцять разів за клопотаннями адвоката Колєсніка І.А., з них в проміжок часу з 31 січня 2023 року по 04 жовтня 2023 року - вісім разів, що призвело до суттєвого затягування розгляду справи по суті. Суд враховує правові висновки ВП ВС, які викладені в постановах № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року, № 904/4507/18 від 12 травня 2020 року та № 554/2586/16-ц від 03 лютого 2021 року, однак, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого гонорару успіху, договір б/н від 22 вересня 2020 року, укладений між адвокатом Колєсніком І.А. та Гніденко Т.В., не містить, а заява про стянення витрат на професійну правничу допомогу містить лише вимогу про стягнення фіксованої суми в розмірі 50 000 грн., визначеної в вищевканому договорі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Колєсніка І.А., про ухвалення по справі додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн. підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Навчальний виробничо - дослідний центр «Агротех» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., що відповідає обсягу наданої допомоги, складності справи, а також критерію розумності та виваженості, що не суперечить правовим висновкам викладеними в постанові ВП ВС № 922/1964/21 від 16 листопада 2022 року.

Outcome: approved