Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач нехтує своїми обов`язками стосовно дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним вихованням, навчанням, доглядом, не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям, не створює умов для одержання нею освіти. Ухвалою судді від 27.11.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 21). Сторони по справі в підготовче засідання не з`явились, однак звернулись до суду з відповідними заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 31, 32). Представник третьої особи в підготовче засідання також не з`явився, звернувся до суду з відповідною заявою про розгляд вказаної справи без його участі (а.с. 28). Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно положень ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно копії рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.06.2014 встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 7). Відповідно до рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 11.12.2015, ухваленого у справі №289/2036/15-ц, встановлено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком - [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно характеристики Радомишльського ліцею №3 Радомишльської міської ради Житомирської області [PERSON] навчається у вказаному ліцеї, тітка [PERSON] та батько [PERSON] приділяють належну увагу вихованню, цікавляться життям класу та школи, батьківські збори відвідують постійно, мама не цікавиться навчанням [PERSON] , за роки навчання ні разу не приходила до ліцею (а.с. 13). Рішенням виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області №948 від 19.12.2023 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 29-30). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Враховуючи встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини та зазначені норми права, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved