Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мотивуючи її тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після її смерті позивач не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що її дядько успадкував спадкове майно. Приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач пропустила строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті баби з поважних причин, оскільки вважала, що її дядько звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті свої матері, а її баби. В судове засідання позивачка не з`явилась, направила письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю. Представник відповідача до суду не з`явився, від нього надійшла письмова зава про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечував. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . 24 січня 1989 року за р.№2 Постольненською сільською радою Сумського району Сумської області був посвідчений заповіт від імені [PERSON] , згідно з яким вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати за законом чи за заповітом на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] . [INFO] в селі Річки Білопільського району Сумської області померла [PERSON] , [INFO] , місцем реєстрації якої було, [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Миколаївською сільською радою Сумського району №87 від 01.07.2022 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, спадкоємицею якого за законом, є її онука, [PERSON] , за правом представлення на підставі ч. 2 ст. 529 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, мати якої, [PERSON] , померла [INFO] . За повідомленням спадкоємиці, пережившого чоловіка, інших спадкоємців за законом, які б своєчасно прийняли спадщину та які б мали право на обов`язкову частку в спадщині, немає. Згідно відповіді Сумської районної державної нотаріальної контори №393/01-16 від 02.08.2022 року, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. 10 листопада 2022 року була заведена спадкова справа №401/2022 року після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємець за заповітом, [PERSON] , [INFO] , з померлою не був зареєстрований на час смерті, заяву про прийняття спадщини не подавав і помер [INFO] в м. Добропілля, смт. Новодонецьке Донецької області. Згідно довідки Миколаївської сільської ради Сумського району №87 від 01.07.2022 року, вказано, що на день смерті, тобто станом на 17.04.1997 рік [PERSON] зареєстрована одна. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 цього кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 530 ЦК УРСР визначено, щ о при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Спадкоємство утриманцями було визначено статтею 531 ЦК УРСР, а ст. 532 визначались умови спадкоємства усиновленими та усиновителями. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, і визнання права. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved