Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Виконавчий комітет Первомайської міської ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що з 30.03.2018 відповідачі: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрапйонного суду 21.10.2021. Відповідачі є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний момент місце фактичного проживання, реєстрації відповідача [PERSON] невідоме. Мати дітей, гр. [PERSON] уродженка с. Ракове, Вознесенського району, Миколаївської області є особою з числа дітей-сиріт. Відповідно до листа Вознесенського міського центру соціальних служб від 16.09.2022 р. №161/01-19, проживаючи на території м. Вознесенська, внаслідок безвідповідального ставлення матері до виконання власних обов`язків, сім`я гр. [PERSON] тривалий час перебувала у складних життєвих обставинах. гр. [PERSON] не мала постійного місця проживання. Помешкання, в якому проживає родина на даний момент, було придбане за рахунок субвенції з Державного бюджету в 2020 року. В липні 2020 р. до управління у справах дітей міської ради в телефонному режимі надійшло анонімне повідомлення щодо аморального, асоціального способу життя, перебування в компаніях осіб, схильних до зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов`язків матір`ю, яка разом з дітьми мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відтоді сім`я гр. [PERSON] перебувала в полі зору управління у справах дітей Первомайської міської ради. З матір`ю дітей проводилась систематична роз`яснювальна, профілактична робота щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків, створення належних житлово-побутових умов для проживання, виховання та гармонійного розвитку дітей, неприпустимості зловживання спиртними напоями та перебування в сумнівних компаніях. Малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , неодноразово влаштовувались до педіатричного відділення КНП «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня» з умов, які загрожували їх життю та здоров`ю. Протягом 2020 -2022 років в ході проведення профілактичних рейдів «Діти вулиці» за місцем проживання родину [PERSON] відвідували 8 разів, але безвідповідальне ставлення гр. [PERSON] до батьківських обов`язків продовжувалося і надалі. Безгосподарне ставлення до нерухомого майна, придбаного за рахунок субвенції з Державного бюджету України, призвело до накопичення боргів за комунальні послуги. Згідно довідок від ТОВ « Миколаївська електропостачальна компанія», «Комунсервіс», КП «Первомайськводоканал» має заборгованість на 10.08.2023 року в сумі 7383,52 грн. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.01.2023, малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було відібрано у відповідачів без позбавлення батьківських прав та передано під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міськох ради. Таким чином, гр. [PERSON] , гр. [PERSON] цілком усунулися від виконання покладених на них батьківських обов`язків, не мали бажання змінювати спосіб життя, створювати умови для проживання своїх дітей, не були зацікавленні в їх поверненні, тому було прийняте рішення про тимчасове влаштування дітей в іншу сім`ю. З метою захисту прав та законних інтересів дітей, малолітнім дітям рішеннями виконавчого комітету Первомайської міської ради від 10.03.2023 року № 92,93 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] », «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] » було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. За заявою гр. [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради від 10.03.2023 року №397, «Про встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] », «Про встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] » №398, малолітнім дітям призначено опікуна. Подружжя [PERSON] , полюбило дітей, тому в майбутньому мають намір їх усиновити. За весь час проживання малолітніх дітей в сім`ї гр. [PERSON] , біологічні батьки жодного разу не поцікавились життям дітей, не звернулись в управління у справах дітей Первомайської міської ради, щоб дізнатись адресу їх проживання, дізнатися про можливість їх повернення в родину. Отже, посилаючись на вищевикладене, просили задовольнити позов. Представник позивача - служби у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області Костенко В.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явились, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзивів на позов не подали. Від третьої особи - [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив постановити рішення в інтересах дітей, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заяви представника позивача та третьої особи, які не заперечували проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 30.03.2018 відповідачі: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрапйонного суду 21.10.2021 (а.с.13,18). Відповідачі є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14-17). На даний момент місце фактичного проживання, реєстрації відповідача [PERSON] невідоме. До органу опіки та піклування, стосовно встановлення порядку участі у вихованні дітей, він не звертався. Мати дітей, гр. [PERSON] тривалий час перебувала у складних життєвих обставинах. гр. [PERSON] не мала постійного місця проживання. Помешкання, в якому проживає родина на даний момент, було придбане за рахунок субвенції з Державного бюджету в 2020 року. В липні 2020 р. до управління у справах дітей міської ради в телефонному режимі надійшло анонімне повідомлення щодо аморального, асоціального способу життя, перебування в компаніях осіб, схильних до зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов`язків матір`ю, яка разом з дітьми мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка участі у вихованні дітей не приймає, не займається їх розвитком, зловживає спиртними напоями та перебуває в сумнівних компаніях в зв`язку з чим, діти неодноразово влаштовувались до педіатричного відділення КНП «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня» з умов, які загрожували їх життю та здоров`ю, тобто самоусунулась від їх виховання, що підтверджується інформацією директра центру соціальних служб Первомайської міської ради, повідомленням УСЗН від 14.01.2022, довідкою Певомайського РУ ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 30.10.2023 № 1328 (а.с.22-25). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.01.2023, малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було відібрано у відповідачів без позбавлення батьківських прав та передано під опіку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міськох ради (а.с.27-29). З метою захисту прав та законних інтересів дітей, малолітнім дітям рішеннями виконавчого комітету Первомайської міської ради від 10.03.2023 року № 92,93 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] », «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] », було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.30,31). За заявою гр. [PERSON] , рішеннями виконавчого комітету Первомайської міської ради від 10.03.2023 року №397, «Про встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] », «Про встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] » №398, малолітнім дітям призначено опікуна - [PERSON] (а.с.32-34). 31.08.2023 Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-10). Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пункти 15,17 вищевказаної постанови передбачають, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Судом встановлено, що відповідачі не цікавляться життям дітей, не піклуються про їх фізичний розвиток та стан здоров`я, не приймають жодної участі у їх вихованні та розвитку, підготовці до самостійного життя, не виконують свого обов`язку щодо їх матеріального забезпечення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Разом з тим, відсутні об`єктивні підстави, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку батьків по відношенню до своїх дітей, тому суд приходить до переконання, що інші заходи впливу на відповідачів окрім позбавлення їх батьківських прав будуть недостатніми, а позбавлення їх батьківських прав буде відповідати інтересам дітей, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У той же час, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачам положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір, в розмірі по 1073,60 грн., з кожного.

Outcome: approved