Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 04.02.2002 року виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . У сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного, не ведуть спільного бюджету та не пов`язані спільним побутом. Дружина виїхала за межі України і там працює та веде свій спосіб життя, не залежний від сім`ї, в той час як позивач виховує доньку [PERSON] сам. Дружина відмовилася від дитини, про що зазначила у нотаріально засвідченій заяві. Позивач з донькою проживають в с. Петрашівка Хмельницького району Хмельницької області у будинку, що належить матері відповідачки, тому виникла необхідність при розірванні шлюбу визначити місце проживання дитини [PERSON] , яка відвідує місцеву школу і бажає проживати із батьком. Так як подружжя живе порізно, то подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечить інтересам позивача. Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.02.2002 року виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 1; малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з позивачем у с. Петрашівка Хмельницького району Хмельницької області. 12.10.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 08.11.2023 року ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє\~самостійних вимог\~щодо предмета\~спору - орган опіки та піклування Віньковецької селищної ради. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та надала письмову заяву про це. Пояснила, що буде їхати за кордон. Відповідачеві судом були роз`яснені наслідки визнання позову відповідачем. Представник відповідачки [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явиkfся, але 05.12.2023 року надала на адресу суду заяву, у якій позовні вимоги визнала повністю, а справу просить розглядати без участі сторони відповідача. Представник третьої особи Пуківська О.С. у підготовчому судовому засіданні просить при винесенні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання [PERSON] . Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони перебувають у шлюбі з 04.02.2002 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 04.02.2002 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.2012 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як у сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного, не ведуть спільного бюджету та не пов`язані спільним побутом. Відповідача виїхала за межі України і там працює та веде свій спосіб життя, не залежний від сім`ї. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до п. 7 ст. 15 закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.2012 року. Згідно з довідкою Петрашівського старостинського округу № 321 від 09.10.2023 року [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком і знаходиться на його утриманні. Згідно з актом обстеження житлових умов від 09.10.2023 року по [ADDRESS] : будинок і його кімнати відповідають санітарним нормам, обладнані необхідними меблями, у будинку проживають [PERSON] , його дочка [PERSON] і теща [PERSON] [PERSON] , батько сам виховує і утримує дитину, мати виїхала за межі України. Згідно заяви [PERSON] від 06.10.2023 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Кухарською Л.А., та зареєстрованою в реєстрі за № 2094, [PERSON] відмовилась від батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частин першої, другої\~статті 24 Конституції України\~громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. У\~статті 141 СК України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. За частинами першою, другою\~статті 161 СК України,\~якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом.\~Під час\~вирішення спору\~щодо місця\~проживання малолітньої\~дитини беруться\~до уваги\~ставлення батьків\~до виконання\~своїх батьківських\~обов`язків,\~особиста прихильність\~дитини до\~кожного з\~них,\~вік дитини,\~стан її\~здоров`я\~та інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з ч. 8\~ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини про визначення місця проживання малолітньої дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Віньковецької селищної ради № 389 від 14.12.2023 року, комісія вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] разом з батьком, оскільки після обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої [PERSON] встановлено, що для виховання, розвитку та проживання малолітньої [PERSON] створені всі необхідні умови, батько повністю утримує дитину, а мати у вихованні дівчинки участі не бере, перебуває за межами України. Враховуючи, що позивач визнала позов і відмовилась від батьківських прав щодо дитини, а також те, що позивач самостійно займається вихованням малолітньоїдоньки, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням її віку, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої доньки з батьком, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному, а тому позовна вимога на підставі ст. ст. 7, 161 СК України підлягає задоволенню. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні відповідач визнала позов у повному обсязі, відмовилась від батьківських прав щодо доньки - [PERSON] , то суд приходить до висновку, що позивачу відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову у розмірі 2147 грн. 20 коп., сплата якого документально підтверджена квитанцією від 11.10.2023 року № 12 на суму 1074 грн. 00 коп. та квитанцією № 27 від 16.10.2023 року на суму 1074 грн. 00 коп., тобто кошти у розмірі 1073 грн. 60 коп. розміру судового збору, встановленого підпунктом 2 пункту 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду однієї позовної вимоги немайнового характеру. На підставі ст. ст. 7, 24, 56,112, 141, 161 СК України,

Outcome: approved