Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Виконавчий комітет Корабельної районної у місті Херсоні ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог сторона позивача зазначає, що [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] тривалий час з сином не спілкується та не утримує його. Крім того, батько надав нотаріально засвідчену заяву від 04.01.2023 року, в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Корабельного районної у місті Херсоні ради, як така, яка опинилася у складних життєвих обставинах та тимчасово влаштована на проживання до родини рідної бабусі [PERSON] , яка займається вихованням та утриманням [PERSON] , і яка має бажання в подальшому бути піклувальником дитини. Бабуся створила усі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Батько повністю та свідомо само ухилився від виховання та утримання сина. Неповнолітній [PERSON] практично є дитиною, позбавленою батьківського піклування, але ніяких пільг не отримує. Вирішення питання щодо позбавлення батька батьківських прав необхідно для надання дитині відповідного статусу та нарахування державної допомоги. У зв`язку з цим, представник позивача просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітків (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини у відділенні державного ощадного банку України, або на користь особи, яка буде утримувати дитину. Ухвалою суду від 09.10.2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 07.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 13.12.2023 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №877, зробленого 25.09.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Згідно актового запису про смерть №624, зробленого 22.08.2016 року Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заяви, нотаріально посвідченої, від 04.01.2023 року [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації, виданої 25.05.2023 року КНП «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» [PERSON] протягом останніх 5 років не цікавився станом здоров`я дитини, не супроводжував його на прийом до лікаря. Питання здоров`я неповнолітнього [PERSON] займається бабуся - [PERSON] . Відповідно до характеристики з Херсонської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов Херсонської міської ради, учнем якого є неповнолітній [PERSON] , [PERSON] лише один раз відвідав навчальний заклад, після того на дзвінки та смс-повідомлення класного керівника не відповідав, успіхами сина не цікавився, інтересу до навчального процесу дитини не виявляв. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради від 27.06.2023 року №02-14-86-25 орган опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної у місті Херсоні ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Суд вважає, що стороною позивача доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога сторони позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дитини, а поведінка відповідача відносно її дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. За ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Зокрема, пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд вважає можливим призначити стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітків (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини у відділенні державного ощадного банку України, або на користь особи, яка буде утримувати дитину, до досягнення повноліття. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню і в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача у зв`язку із задоволенням позову позивача, звільненого від сплати судового збору, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: approved