Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, зазначивши, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 84,62 кв.м., житловою 53,1 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Вугледарською державною нотаріальною конторою 03.09.1999 року, зареєстрованого в реєстрі № 1146. На даний час, у зв`язку з військовою агресією Росії проти України, частими обстрілами міста Вугледар, позивач вимушений залишити місто і переїхати проживати у Хмельницьку область. Позивач є внутрішньо переміщеною особою, який проживає за адресою: [ADDRESS] . При терміновому виїзді з Вугледара, квартира була фактично знищена при черговому обстрілі, та під час евакуації, позивач втратив вищезгаданий договір купівлі-продажу. Позивач зазначає, що наразі в нього немає оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру і він не можу претендувати на отримання грошової компенсації за втрачене майно внаслідок військової агресії Росії проти України. 24 січня 2023 року він звернувся до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який на дані час знаходиться в м.Покровську, із заявою про видачу дубліката договору купівлі-продажу квартири від 13.09.1999 року за реєстраційним номером 1146, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Листом Донецького обласного державного нотаріального архіву за № 15/01-12 від 24.01.2023 року надано відповідь, про те, що документи Вугледарської державної нотаріальної контори з 1992-2001 роки були передані на зберігання в Донецький обласний державні нотаріальний архів, але видати дублікат договору не виявляється можливим, оскільки всі документи, прийняті на зберігання, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м.Донецьку, який знаходиться на тимчасово купованій території України, і доступ до яких відсутній. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майн будь яка інформація, щодо реєстрації прав та обтяжень даної квартири відсутня. За таких обставин, отримання дублікату договору купівлі-продажу є неможливим. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, позивач вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. У судове засідання позивач та його представник адвокат Прокофє`в О.Л. не з`явилися, але надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали просили задовольнити. Представник відповідача - Вугледарської міської військової адміністрації, належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 84,62 кв.м., житловою 53,1 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Вугледарською державною нотаріальною конторою 03.09.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1146 (а.с.4-5). На момент подання позову, позивач є внутрішньо переміщеною особою і фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). При терміновому виїзді з міста Вугледар Донецької області, квартира була фактично знищена при черговому обстрілі, та під час евакуації, позивач втратив вищезгаданий договір купівлі-продажу. Позивач зазначає, що наразі в нього немає оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру і він не можу претендувати на отримання грошової компенсації за втрачене майно внаслідок військової агресії Росії проти України. 24 січня 2023 року позивач звернувся до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який на дані час знаходиться в м. Покровську, із заявою про видачу дубліката договору купівлі-продажу квартири від 13.09.1999 року за реєстраційним номером 1146, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Листом Донецького обласного державного нотаріального архіву за № 15/01-12 від 24.01.2023 року надано відповідь, що документи Вугледарської державної нотаріальної контори з 1992-2001 роки були передані на зберігання в Донецький обласний державні нотаріальний архів, але видати дублікат договору не виявляється можливим, оскільки всі документи, прийняті на зберігання, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, який знаходиться на тимчасово купованій території України, і доступ до яких відсутній (а.с. 11). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна будь яка інформація, щодо реєстрації прав та обтяжень даної квартири відсутня (а.с. 12). Отже, дублікат договору купівлі-продажу від 3 вересня 1999 року № 1146 отримати не є можливим. Таким чином, у позивача відсутній правовстановлюючий документ на майно (договір) та відсутня можливість отримати дублікат, оскільки нотаріальний архів знаходиться у м. Донецьк. Згідно з вимогами ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч. 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому, право власності позивача на квартиру підтверджується наступним: копією договору купівлі-продажу від 3 вересня 1999 року, посвідченого Вугледарською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі № 1146(а.с.4-5); довідкою КП «БТІ» про реєстраційне посвідчення на квартиру від 08.09.1999 року за зареєстрованим № 1358, згідно якої вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 3 вересня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі № 1146 (а.с. 5), технічним паспортом на квартиру від 10.10.2002 року, з якого також вбачається, що квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 3 вересня 1999 року (а.с. 6-7). Згідно ст. 77 ЦПК України, встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на квартиру у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved