Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/8 частку земельної ділянки площею 0.2500 га (кадастровий номер 0521482800:04:002:0264), цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . На випадок своєї смерті залишив заповіт на користь свого сина [PERSON] , однак позивач має право на обов`язкову частку у спадщині як непрацездатна вдова. Спадкоємці звернулися до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. У власності померлого перебувала частка земельної ділянки, що увійшла до спадщини, оформити свої спадкові права на свою частку від даної земельної ділянки позивач не може, оскільки не можливо встановити обсяг спадкового майна, а саме встановити на яку частку земельної необхідно видати свідоцтво про право на спадщину, так як не виділено частки у спільному майні [PERSON] та [PERSON] . Тому позивач просить визначити її частку в судовому порядку. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи провести без їх участі. У судове засідання відповідачі не з`явилися, подали до суду заяву, в якій позов визнали, розгляд справи просили провести без їх участі. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.12.2023 відмовлено у прийнятті визнання позову [PERSON] та [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Судом встановлено, [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10, 13). Заповітом від 12.05.2015 померлий [PERSON] розпорядився своїм майном, а саме: - частиною житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] ; - земельною ділянкою площею 1,6431 га, яка розташована на території Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, кадастровий номер 0521482800:05:008:0094; - земельною ділянкою площею 0,2500 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 0521482800:04:002:0264; - земельною ділянкою площею 0,1490 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 0521482800:04:002:0332; на користь свого сина [PERSON] (а.с. 12). У встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини звернулися син спадкодавця [PERSON] , дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »). Державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 677/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60774280 від 02.07.2020 (а.с. 11). Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 01.02.2022 № 690/01-14 відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки від загальної площі 0,2500 га, кадастровий номер 0521482800:04:002:0264, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала [PERSON] , у зв`язку з тим, що не виділено частки у спільному майні [PERSON] та [PERSON] , а також в зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна (а.с. 14). Відповідно до державного акта на право власності та витягу з Державного земельного кадастру, співвласниками земельної ділянки частину загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 0521482800:04:002:0264, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] без виділення часток (а.с. 15-18). [PERSON] та [PERSON] успадкували жилий будинок що знаходиться на даній земельній ділянці від свого батька [PERSON] по 1/2 частці, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 26.05.2006 (а.с. 20-21). Інформаційна довідка-характеристика, видана бюро технічної інвентаризації від 27.07.2021 № 43, містить інформацію про те, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки (а.с. 22). Згідно з рішенням Козятинської сільської ради № 05-23-06 23 сесії 6 скликання від 09.10.2015 перейменовано вулиці та провулки в селі Іванківці та впорядковано нумерацію житлових і нежитлових будинків, отже відповідно до даного рішення з 01.01.2016 « [ADDRESS] » стала « [ADDRESS] » (а.с. 23). Листом від 17.12.2021 Держгеокадастр відмовив [PERSON] внести зміни до бази ДЗК, а саме вказати частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, так як відсутні підстави (а.с. 19). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Як визначено положенням ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). У постанові Верховного Суду від 01.08.2019 у цивільній справі № 510/350/16 вказано, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто, право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. В редакції ст. 120 ЗК України, яка діяла на момент успадкування будинку, передбачено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачає, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Дослідивши копії матеріалів спадкової справи № 677/2020, заведеної до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на частку земельної ділянки що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Не заважаючи на наявність заповіту на цю частину майна, дружина спадкодавця - [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України як непрацездатна вдова. Однак у державному акті на право власності на вказану вище земельну ділянку крім спадкодавця - [PERSON] співвласником вказано ще [PERSON] і частка кожного з них у спільній власності не визначена. Враховуючи те, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки, то і розмір частки спірної земельної ділянки, на якій розташований даний будинок, складає теж по 1/2. Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Отже, у разі спадкування за законом, за наявності трьох спадкоємців, позивач отримала б 1/6 частки спірної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 0521482800:04:002:0264, а тому половина частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), складає 1/12. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що за позивачем,\~як непрацездатною вдовою, тобто спадкоємцем, що має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, слід визнати право власності на 1/12 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підстави для задовлення позову в решті вимог відсутні.

Outcome: partial