Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Саутенко Н.В., відповідно до якої просить: визначити додатковий строк для подачі ним, [PERSON] , до приватного нотаріуса Саутенко Н.В. заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його сестри, [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла його сестра, [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 30/100 часток квартири [ADDRESS] ). Він є не єдиним спадкоємцем померлої, також спадкоємцем є їх мати [PERSON] . Після його звернення до нотаріуса, йому було повідомлено, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із дуже поважної причини. Його сестра [PERSON] з початку\~2022\~року знаходилась у м. Ізюм Харківської області разом із їх матір`ю [PERSON] , яка є похилого віку та хворою людиною і на початку\~2022\~року дуже хворіла, тому сестра позивача і знаходилася біля неї. Вона залишалась разом із матір`ю до 19 березня\~2022\~року, коли під час захоплення міста Ізюм її в прямому сенсі розірвало снарядом (зі слів очевидців тих подій), що прилетів на подвір`я біля будинку матері. Він не міг приїхати а ні до матері, ані до тіла сестри, оскільки знаходився у той час у м. Краматорськ Донецької області. Приїхати до міста Ізюм він зміг лише після його де окупації восени\~2022\~року. Позивач почав шукати місце захоронення його сестри, оскільки це місце не було відомо навіть матері, оскільки вона була прикута до ліжка. Знайшовши її місце захоронення слідчими органами була проведена ексгумація тіла та встановлення особи його сестри. І лише після цього, через 14 місяців після смерті його сестри, було видано свідоцтво про її смерть ( [INFO] \~). Після отримання свідоцтва про смерть сестри та знайдених документів на нерухомість, до складу якої входить 30/100 часток квартири [ADDRESS] , він, як вже було сказано вище, звернувся до приватного нотаріуса Саутенко Наталії Владиславівни за місцем знаходження майна (м. Харків). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 17.10.2023, визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М. Ухвалою \~Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2023 відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання, призначене на 25.12.2023, позивач не з`явився, про час, день та місце підготовчого засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Представником позивача адвокатом Хан А.О. подано до канцелярії суду заяву про проведення підготовчого засідання без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. В підготовче засідання, призначене на 25.12.2023, відповідачка не з`явилася, про час, день та місце підготовчого засідання повідомлена у встановленому законом порядку. До суду електронним шляхом надійшла заява [PERSON] , відповідно до якої вказує, що вона ознайомлена із позовною заявою її сина, [PERSON] , до неї, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за її донькою, [PERSON] , та повністю визнає її. Просить суд задовольнити дану позовну заяву та надати її сину, [PERSON] , можливість прийняти спадщину за її донькою, його сестрою, [PERSON] . Просить розгляд справи проводити за її відсутністю, оскільки з початку\~2022\~року вона майже не рухається після отриманого перелому шийки стегна, проти винесення рішення про задоволення позовних вимог її сина, [PERSON] , не заперечує. В підготовче засідання, призначене на 25.12.2023, третя особа не з`явилася, про час, день та місце підготовчого засідання повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі. Згідно із частиною1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами. Відповідно до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що 20.11.1963 складено актовий запис №93 Восточним с/с Павловського району Краснодарського краю. Його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з даними, які містяться у довідці від 14.07.2023 №6337-5002861957 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що 03.03.1965 складено актовий запис №20 Виконавчим комітетом Восточного с/с Ленінського району Краснодарського краю. Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до даних, які містяться у лікарському свідоцтві про смерть №223 від 28.03.2023, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , в м.Ізюм від осколкового поранення грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів, мінно-вибухова травма. Травма отримана 19.03.2022 внаслідок обстрілу військами рф. Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 2023 року, виданого Балаклійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 18.05.2023 складено актовий запис №25. Відповідно до даних, які містяться у Витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73329423 від 25.07.2023, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. зареєстровано спадкову справу №70988709, номер у нотаріуса 30/2023, щодо майна спадкодавця [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В. вих.№156/02-31 від 25.07.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після спливу встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Відповідно до даних, які містяться у свідоцтві про право власності на житло, виданого 08.02.1999, реєстраційний номер №2А-99-156593 м.Харків, [PERSON] є власницею 30/100 часток комунальної квартири, розташованої в [ADDRESS] . Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини ( частини 3\~статті 1223 ЦК України). Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу або в сільських населених пунктах -уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування з заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України в редакції, чинній на час відкриття спадщини). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження \~№ 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску такого строку, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Звертаючись до суду з позовом у жовтні 2023 року, як на підстави поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач посилався на те, що його сестра [PERSON] з початку\~2022\~року знаходилась у м. Ізюм Харківської області разом із їх матір`ю [PERSON] . [INFO] його сестра померла в результаті отримання осколклвих поранень, в наслідокракетного обстрілу військами рф. Приїхати до міста Ізюм він зміг лише після його де окупації восени\~2022\~року. Разом з цим, місце захоронення захоронення його сестри було не відоме. Надалі, слідчими органами була проведена ексгумація тіла та встановлення особи його сестри. І лише після цього, через 14 місяців після смерті його сестри, було видано лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про її смерть, а саме [INFO] , що підтверджується дослідженими судом доказами. Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в Україні продовжено на даний час. Окрім того, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 квітня 2022 року» з наступними змінами, який діяв до 22.12.2022, Ізюмська міська територіальна громада включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом до 10 вересня 2022 року. У подальшому, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Ізюмську міську територіальну громаду віднесено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. До теперішнього часу, а саме станом на день розгляду справи Ізюмська міська територіальна громада не виключена з переліку територій, на який ведуться бойові дії. Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану", в редакції від 06.03.2022, на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. 29.06.2022 внесені зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану", відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Тобто, перебіг відповідного строку за вже відкритою спадщиною було зупинено з 06 березня 2022 року (включно), в день набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 № 209 Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164, якою Постанову було доповнено пунктом 3. З урахуванням останніх змін пунктом 3 Постанови встановлено граничний строк зупинення перебігу такого строку \~4 місяці. Таким чином, для спадщини, 6-місячний строк для прийняття якої не сплинув до набрання чинності пунктом 3 Постанови або яка відкрилася під час дії воєнного стану, строк для прийняття (відмови від) спадщини становитиме 10 місяців. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в умовах воєнного стану, строк на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , продовжено до 19.03.2023. Позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] [INFO] , тобто з пропуском встановленого законом строку. Суд враховує, що лише 18 травня 2023 року позивач отримав свідоцтво про смерть [PERSON] у Балаклійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому дата смерті була зазначена [INFO] . До вказаної дати, з огляду на встановлені судом обставини, позивач був позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть [PERSON] , а отже, звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті останньої. Суд зазначає, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку, що встановлені в межах розгляду даної справи обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення йому додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом трьох місяців. Відповідно до частини 4\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд роз`яснює позивачу, що на підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved