Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

14.11.2023 позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.09.2011. Від спільного подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки. Позивачка зазначає, що є інвалідом 3 групи, не працює, оскільки не може довго пересуватися, отримує пенсію по інвалідності. Доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя дитини, придбання продуктів харчування, одягу та предметів першої необхідності, підтримання його фізичного, інтелектуального та культурного розвитку. Їй з сином допомагають її батьки. Відповідач працює в органах поліції, інших утриманців та стягнень по виконавчих листах у нього не має, тому має можливість надавати щомісячні аліменти та вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів (а.с.1-3). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.11). 17.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.14). Позивач у судове засідання не з`явилася. 29.11.2023 через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила проводити розгляду справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просила задоволити, заперечення щодо заочного розгляду відсутні. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи на останню відому адресу за місцем реєстрації та проживання, так і через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 28.12.2023 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Відповідно до заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 16.09.2011 у справі №0907/2-4707/11, яке набрало законної сили 11.10.2011, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.11.2005 у відділі РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1867, - розірвано. Неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишено проживати з матір`ю (а.с.7). Згідно із свідоцтвом про народження, виданого 06.05.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №818. Батьками вказані, батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 752973, виданої Івано-Франківською міською МСЕК, з 01.10.2022 [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності, загальне захворювання. Інвалідність встановлена на строк до 01.11.2023 (а.с.8). Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частинами першою та другою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: ст ан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 1 січня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень. Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач в процесі розгляду справи не довела можливості відповідачем сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, що відповідач є особою працездатного віку, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину в розмірі 1/4\~частини від\~всіх видів\~доходів щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків встановленого\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~до досягнення\~дитиною повноліття,\~ що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи. Усі інші доводи і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні та не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернулась із позовом до суду, з 14 листопада 2023 року. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі та

Outcome: approved