Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 21.11.2023 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 місяців, яким визначити тимчасові обмежування її прав, а саме: - заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2023 року провадження по справі відкрито. В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлялися належним чином. Заявник [PERSON] 14.12.2023 року надала до суду заяву, в якій вказала, що просить проводити розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] на розписці до судової повістки зазначила, що з`явитися до суду не може, так як працює, правом на подання до суду письмових пояснень щодо вимог [PERSON] чи будь-яких інших заяв не скористалася. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїй заяві [PERSON] посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] , в якій з нею мешкає син [PERSON] , [INFO] . З січня 2021 року син перевіз до квартири свою цивільну дружину - [PERSON] , [INFO] , яка здійснює психологічний тиск на заявника, зловживає алкоголем, висловлюється нецензурно, знищує майно під час сварок та скандалів. Через таку поведінку [PERSON] заявник неодноразово зверталася до дільничого щодо вчинення нею домашнього насильства. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності. Заявник змушена звертатися до суду за захистом та просить щодо даної особи встановити обмежувальний припис. Заінтересована особа [PERSON] не скористалася правом на подання до суду письмових пояснень щодо вимог [PERSON] чи будь-яких інших заяв. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ В ході судового розгляду встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження заявлених вимог [PERSON] суду надано: - постанову судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицького С.С. щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 173-2ч.1 КУпАП через вчинення домашнього психологічного насилля відносно [PERSON] . З якої вбачається, що [PERSON] визнано винною та притягнуто до адмінвідповідальності в вигляді штрафу в сумі 170 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до п. 3 ч.1ст.1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. При цьому відповідно до вимог ст.1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Окрім того, статтею 1 вказаного Закону визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з частиною 3\~ст. 26 цього Закону\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті\~9\~частини першої\~статті 1\~згаданого Закону\~оцінка ризиків\~-\~це оцінювання\~вірогідності продовження\~чи повторного\~вчинення домашнього\~насильства,\~настання тяжких\~або особливо\~тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] зверталась до правоохоронних органів з приводу вчинення домашнього насильства [PERSON] [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, до судового засідання не з`явилась, будь-яких доказів чи письмових пояснень на спростування доводів заявника [PERSON] суду не надала. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому судом приймається до уваги, що заявник є особою похилого віку, що вона особисто підтримала вимоги в судовому засіданні 27.11.2023 року, вказавши, цивільна дружина сина знущається над нею, не хоче працювати та нищить майно, проживає в квартирі, яка належить заявниці [PERSON] .

Outcome: approved