Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

17.11.2023 року до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області надійшов вищевказаний позов з посиланням на те, що 30.01.2016 року, між позивачем та відповідачем, зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 15, дата видачі 30.01.2016 року. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач в позовній заяві шлюбні відносини не склалися через постійні сварки, різні погляди на життя та взаємовідносини між ними, неможливість дійти згоди. Дані обставини призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Ухвалою судді від 23.11.2023 року відкрито провадження по справі з призначенням до розгляду. \~Позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. Разом з позовною заявою про розірвання шлюбу направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач,\~будучи належним\~чином,\~повідомленою про\~день,\~час та\~місце слухання\~справи в судове засідання не з`явилася. Разом з\~ тим 05.12.2023 року до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, права відповідача у цивільному судочинстві їй відомі та зрозумілі. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази та законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом з`ясовано наступне. Сторони зареєстрували шлюб 30.01.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 15, дата видачі 30.01.2016 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.№23). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - син [PERSON] , [INFO] (а.с.№ 9). Сумісне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. На даний час, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до\~ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту\~ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. У відповідності до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що на даний час сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати. В зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки дане питання не вирішовалося, суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище " [PERSON] ". В позовній заяві позивач просить судові витрати залишити за ним, тому, відповідно до пложень ст.13 та 133, 265 ЦПК України, судом дане питання не вирішувалося.

Outcome: approved