Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 вересня 2022 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого нею було передано для відповідача грошові кошти в сумі 181582 гривні, що становить еквівалент 4656,00 євро. Пунктом 1 договору позики від 01.09.2022 року передбачено, що [PERSON] зобов`язується повернути їй отриману грошову суму в еквіваленті до середнього комерційного курсу євро на день повернення позики в порядку та на умовах, передбачених даним договором включно до 01.12.2022 року. \~ \~ \~ \~01.09.2022 року відповідач отримала від неї грошові кошти в сумі 181584,00 гривень, що становить еквівалент 4656,00 євро, надалавши нотаріально засвідчену приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В. заяву зареєстровану в реєстрі за №1790, в якій підтвердила, що зобов`язується повернути вказану суму до 01 грудня 2022 року. \~ \~ \~ \~Відповідач по закінченню строку, вказаного у договорі, не повернула грошові кошти. Лише 01.05.2023 року, після неодноразового її усного звернення до [PERSON] з вимогою повернути грошові кошти остання повернула частину грошових коштів в сумі 2001,4 євро, що еквівалентно 80316,18 гривень, (курс НБУ станом на 01.05.2023 становив 40,13 грн. за 1 євро). \~ \~ \~ \~12.05.2023 року нею на адресу відповідача [PERSON] направлено претензію-вимогу, щодо повернення боргу в повній сумі, що станом на 10.05.2023 рік складав 3212,6 євро (що еквівалентно 129 339,91 грн. по курсу НБУ 40,26 за 1 євро). \~ \~ \~ \~Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу - 136303,44 гривні, що еквівалентно 3318 євро по курсу НБУ 41,08 за 1 євро станом на 18.07.2023 р), з яких 109050,96 гривень (2654,6 євро) основний борг та 27277,12 гривень (664 євро) штрафні санкції в розмірі 2% від суми позики з 01.12.2023 по 01.05.2023 (93*6=558 євро) та з 01.05.2023 по 01.07.2023 (53*2=106 євро). Стягнути судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с.51) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. (а.с.50) Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким що підлягає до задоволення, оскільки підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами. Статтею ч.1 ст.5\~ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що згідно договору позики від 01.09.2022 року [PERSON] передала для [PERSON] грошові кошти в сумі 181584,00 гривні, що становить еквівалент 4656,00 євро. Пунктом 1 договору позики від 01.09.2022 року передбачено що [PERSON] зобов`язується повернути отриману грошову суму в еквіваленті до середнього комерційного курсу євро на день повернення позики в порядку та на умовах, передбачених даним договором включно до 01.12.2022 року. (а.с.8) \~ \~ \~ \~01.09.2022 року відповідач [PERSON] отримала від позивача грошові кошти в сумі 181584,00 гривень, що становить еквівалент 4656,00 євро, що підтверджується нотаріально засвідченою приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В. заявою зареєстрованою в реєстрі за №1790, в якій підтвердила, що зобов`язується повернути вказану суму до 01 грудня 2022 року. (а.с.9) \~ \~ \~ \~12.05.2023 року позивачем на адресу реєстрації відповідача направлено претензію-вимогу, щодо повернення боргу в повній сумі, яка вручена 16.05.2023 року особисто відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с.10-12) Положеннями ч.1 ст.1046\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.1 ст.1047 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами ч.1 ст.\~526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України). Як вбачається з договору позики відповідач [PERSON] зобов`язалася у термін до 01 грудня 2022 року виконати взяте на себе грошове зобов`язання. Статтею 525\~ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання за договором позики та у визначений строк не повернула позивачу суму боргу, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на її користь заборгованості за договором позики підлягають до задоволення. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З платіжної інструкції №8 від 18.07.2023 року вбачається, що позивачем було сплачено 1363 гривні 03 копійки судового збору, який підлягає стягненню на її користь з відповідача. (а.с.5) \~ Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до наданих документів, витрати позивача [PERSON] за надання правничої допомоги складають 5000 гривень. (а.с.40-44). На підставі наведеного,

Outcome: approved