Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позиція позивачів, відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачі звернулися до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, в якому прохають суд визнати за ними в порядку спадкування за заповітом та законом відповідно права на завершення процедури приватизації на 5/6 та 1/6 частини земельних ділянок, процедура приватизації яких була розпочата спадкодавцем, але незавершена у зв`язку із смертю останньої. У позовній\~заяві позивачі\~зазначили,\~що [INFO] \~померла їхня\~мати-\~ [PERSON] .\~За життя\~вона розпочала\~процедуру приватизації\~земельних ділянок площею\~0,50\~га,\~розташованої в\~с.\~Грушине коло\~садиби та\~площею 0,10\~га,\~розташованої в\~с.\~Кулиничі,\~яка межує\~з [PERSON] ,однак в зв`язку зі смертю у 2012 році не завершила її. У видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на вищевказані земельні ділянки в нотаріальній конторі позивачам відмовлено у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на вказане майно. Оскільки [PERSON] мала право на приватизацю цих земельних ділянок, однак не встигла завершити процедуру приватизації, то позивачі, як спадкоємці після смерті спадкодавця, прохають визнати за ними право на завершення цієї приватизації. Ухвалою суду від 03.11.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Позивачі у позовній заяві прохали суд про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами підготовчого судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. \~ \~ \~ \~З наданих до суду доказів встановлено, що позивачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є синами померлої [INFO] у м. Санкт-Петербург Росія [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Із довідки виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області № 359 від 25.08.2023 вбачається, що [PERSON] ,\~ [INFO] , до дня своєї смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На час її смерті за цією адресою спільно з нею ніхто не був зареєстрований. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповітне розпорядження (заповіт). Згідно заповіту, посвідченого 03 листопада 2008 року секретарем виконавчого комітету Грушинської сільської ради Хорольського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 248, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповідала [PERSON] повністю. Спадкоємець за заповітом - [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері та частково оформив свої спадкові права, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 01.04.2014 державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Рештою С.М., зареєстроване в реєстрі за № 671 на 5/6 часток житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 27917669, розташованого на неприватизованій земельній ділянці. Іншим спадкоємцем, який прийняв спадщину спадкодавця [PERSON] за законом на підставі ст. 1241 ЦК України на 1/6 частку у її спадщині є її син [PERSON] . Вказане підтведжується повідомленням державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори № 481/01-16 від 05.10.2023. Рішенням дев`ятої сесії двадцять першого скликання Грушинської сільської Ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області від 10.06.1993 «Про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельні ділянки», сільська Рада народних депутатів вирішила передати безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,50 га, розташовану в с. Грушине коло садиби та земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану в с. Кулиничі, яка межує з [PERSON] , що підтверджується архівним витягом від 23.08.2023 № 07-02/І-112 . Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12\~ЦПК\~України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог статтей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами перебачений у статті 118 ЗК України. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання (частина шоста статті 118 ЗК України). Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення (частина сьома статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін (частина восьма статті 118 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування (частина дев`ята статті 118 ЗК України). Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність (частина десята статті 118 ЗК України). У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята статті 118 ЗК України). Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України). Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки. З урахуванням викладеного, у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Рештою С.М. відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину (на земельні ділянки площею 0,50 га та 0,10 га, що розташовані на туриторії села Кулиничі Грушинської сільської ради Хорольського району Полтавської області (наразі Хорольська територіальна громада Лубенського району Полтавської області), у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про право власності на них за померлою матір`ю позивачів [PERSON] . Позивачі є спадкоємцями останньої. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 250/2012 до майна [PERSON] , що померла [INFO] , позивач [PERSON] має право на 5/6 часток її спадкового майна, а позивач [PERSON] - на 1/6 частку цього майна. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , що померла\~ [INFO] , за життя не набула права власності на вищевказані земельні ділянки, проте розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,50 га, розташованої в [ADDRESS] , яка межує з [PERSON] , що були передані їй у власність на підставі рішення дев`ятої сесії двадцять першого скликання Грушинської сільської Ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області від 10.06.1993 «Про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельні ділянки». Позивачі є спадкоємцями [PERSON] за заповітом та законом відповідно. Інших осіб, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину немає. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved