Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

29.05.2023 р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр кредит фінанс" через свого представника Духота І.В. звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1011-2905 від 31.12.2021 р., в розмірі 13 940,00 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що 31.12.2021 року між ТОВ "Укр кредит фінанс" та відповідачем [PERSON] був укладений електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1011-2905. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 2 000,00 грн. Зі строком кредитування 300 днів, заявленим строкм кредитування 21 день, зниженою відсотковою ставкою 2,00% в день та стандартною відсотковою ставкою 3,00% в день. У позовній заяві позивач пояснив, що заявлений строк це обраний позичальником в момент укладання Кредитного договору строк користування кредитом протягом якого: 1) може бути використано право користування кредитом за зниженою процентною ставкою; 2) в останній календарний день заявленого строку позичальник зобов`язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом. Позивач \~ \~ \~ \~виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит \~ \~ \~ \~ відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання позивача, як кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Вказав, що відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 1011-2905 від 31.12.2021 року. Проте, у подальшому, всупереч умов кредитного договору, порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання. Станом на 08.05.2023 р. загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 13 940,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 11 940,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивач також звернув увагу суду на те, що відповідач в загальній кількості 2 рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Ухвалою суду від 09.06.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав повністю з підстав, викладених у відзиві та просив закрити провадження. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. На підставі поданих позивачем документів судом встановлено, що 31.12.2021 року між ТОВ "Укр кредит фінанс" і відповідачем [PERSON] укладений електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1011-2905. На підставі вказаного договору відповідачу було відкрито невідновлювальну кредитну лінію шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності та платності. Розмір кредитного ліміту становив 2000,00 грн. У вказаному договорі сторони обумовили строк кредитування, тип та розмір процентної ставки, порядок та строки їх сплати тощо (п.п. 2.3.,.2.4.-2.6. Договору). Зазначений договір був підписаний відповідачем елеронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем): А249. Виконання позивачем своїх обов`язків щодо перерахування коштів за кредитним договором № 1011-2905 від 31.12.2021 р. підтверджено наявним в матеріалах справи Витягом з реєстру банків щодо видачі кредитних коштів в розмірі 2 000,00 грн. [PERSON] за допомогою системи EASYPAY 31.12.2021 р. на платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 30). У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо повернення кредитних коштів, станом на 08.05.2023 р. утворилася заборгованість у загальному розмірі 13 940,00 грн., яка складається з: 2 000,00 грн. - простроченої заборгованості за кредитом; 11 940,00 грн. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". Зокрема, в ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом А249, який зазначений у тексті договору про відкриття кредитної лінії № 1011-2905 від 31.12.2021 р. в розділі 8 Реквізити Сторін у графі: Позичальник. А отже, відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] вказую, що ним було здійснено часткову оплату на рахунок позивача в рахунок погашення заборгованості шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором проте, доказів на підтвердження вказаних обставин, а також суми здійснення таких платежів суду не надає та фактично не заперечує проти отримання ним грошових коштів від позивача. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 536 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Згідно з п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Слід зазначити, що у своєму відзиві на позовну заяву відповідач не погоджується з розмір нарахованих відсотків, посилаючись на те, що останнім не надано пояснення щодо суми заборгованості за Договором № 1011-2905, зокрема щодо нарахування відсотків, та вважає, що такі не ґрунтуються на умовах договору, а тому стягненню не підлягають. З такими твердженнями відповідача суд не погоджується, оскільки назване спростовується матеріалами справи. Так, у кредитному договорі від 31.12.2021 р., зокрема у пунктах 2.3., 2.4-2.6., 3.4.-3.9. сторони узгодили розмір та порядок нарахування відсотків за кредитними зобов`язаннями. Розмір та порядок нарахування відсотків також відображений у наявній в матеріалах справи Довідці про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту станом на 08.05.2023 р.(а.с. 31). Слід також зазначити, що відповідач, непогоджуючись з розрахунком позивача, власного розрахунку на спростування вимог позивача суду не надав. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач звертав увагу суду на те, що розмір відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом та посилаючись на положення ст. 549 ЦК України, а також Закон України Про захист прав споживачів вважав їх нарахування у такому розмірі несправедливим та таким, що може бути зменшений за рішенням суду. Проте, з такою думкою відповідача суд не погоджується через наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16 зазначено, що проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом». Банком пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту тапростроченої заборгованості за нарахованими відсотками, що були обумовлені договором. Вимог щодо стягнення неустоки (пені) позовна заява не містить. Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналіз приписів статті 551 ЦК України свідчить, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання судом оцінки поданим учасниками справи доказам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій. Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру процентів, як того просить відповідач, суд не вбачає підстав, оскільки вимоги щодо стягнення неустоки, або штрафних санкцій позовна заява не містить. Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом в нарадчій кімнаті, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 147,20 грн., а тому він підлягає до стягнення із відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved