Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що 24.04.1999 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , якому встановлена І група інвалідності довічно. 22.05.2003 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син - інвалід, який потребує постійного стороннього догляду та опіки, проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, вихованні та піклуванні. Посилаючись на те, що відповідач допомоги на утримання сина не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач підтримала позов з викладених у ньому підстав та просила його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні, вказавши на те, що відповідач пропонував в рахунок сплати аліментів на утримання сина відчужити частину квартири. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 24.04.1999 сторони уклали шлюб (а.с. 10), який розірвано 22.05.2003 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Спільний син сторін [PERSON] , [INFO] , має першу групу інвалідності з дитинства довічно (а.с. 13-15). Під час судового розгляду встановлено та не заперечувалося сторонами, що син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . Положеннями частин восьмої-дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку). Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Таким чином, [PERSON] є непрацездатною особою у зв`язку з наявність в нього першої групи інвалідності з дитинства. Доказів того, що відповідач матеріально допомагає утримувати сина останнім не надано. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що спільний син сторін знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає допомогу на утримання сина, доказів того, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти, відповідачем суду не надано. Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню повнолітнього непрацездатного сина покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання сина не надає, [PERSON] , який є інвалідом першої групи з дитинства, проживає разом з матір`ю, яка самостійно несе витрати на його утримання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання сина. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З позовом до суду позивач звернулася 22.02.19. Таким чином, строк з якого необхідно присудити аліменти необхідно відліковувати від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд, враховуючи норми ст. 182 СК України, дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача з 22.09.19 до зняття І групи інвалідності з [PERSON] . Зазначений розмір аліментів визначений з урахуванням вимог статей 182, 200 СК України та відповідає принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства і необхідності захисту інтересів особи з інвалідністю з дитинства.

Outcome: approved