Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заялених позовних вимог зазначає, що 03 січня 2017 року в Броварському районі Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки «МАN», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди. За фактом дорожньо - транспортної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 12017110000000002 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 07 червня 2017 року зазначене кримінальне провадження передано для розгляду до Броварського міськрайонного суду Київської області (справа № 361/3418/17). На дату звернення до суду з вказаним позовом судовий розгляд вказаної справи триває. В результаті дорожньо - транспортної пригоди донька потерпілої - [PERSON] зазнала шкоди, в зв`язку з чим у останньої виникло право на її відшкодування. Станом на момент дорожньо - транспортної пригоди, транспортний засіб «МАN», номерний знак [NUMBER] , власником якого є ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», був забезпечений згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ9699419 від 08 квітня 2016 року, виданого АТ «СК «АХА Страхування» Представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 19 200 гривень внаслідок спричинення моральної шкоди. Відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування не прийнято, в зв`язку з відсутністю судового рішення, що набрало законної сили, яким підтверджується настання цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу. Враховуючи викладене, позивач звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2022 року відкрито провадження у справі. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог в зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю. В обґрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог зазначив, що 08 квітня 2016 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (до зміни назви - Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «АХА Страхування») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ9699419, згідно умов якого забезпечений транспортний засіб «МАN», номерний знак [NUMBER] , строком дії з 05 травня 2016 року по 04 травня 2017 року. 03 січня 2017 року на автодорозі «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі» під час здійснення розвороту забезпеченим транспортним засобом «МАN», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , сталася дорожньо-транспортна пригода за участю пішохода [PERSON] . Відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст 286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017110000000002. 07 червня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12017110000000002 переданий для судового розгляду до Броварського міськрайонного суду Київської області (справа № 361/3418/17). На момент звернення до суду з вказаним позовом, вирок, який набрав законної сили, - відсутній. 01 липня 2019 року відповідач повідомив позивача, що рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято відповідачем після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 361/3418/17. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року у справі № 712/4337/21 у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, - закрито. Постановою Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Лабик Р.Р. - задоволено частково; ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року скасовано, цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказана цивільна справа надійшла до Соснівського районного суду м. Черкаси 14 грудня 2022 року. В цей же день системою автоматизованого розподілу справ між суддями головуючим суддею у справі визначено суддю Соснівського районного суду м. Черкаси Борєйко О.М. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 грудня 2022 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, - прийнято до провадження та призначено судове засідання. Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - власника транспортного засобу, за участю якого сталась дорожньо - транспортна пригода, - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» та [PERSON] , який керував вказаним транспортним засобом і вироком суду визнаний винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, оскільки рішення у справі може вплинути на права та обов`язки останніх. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2023 року за клопотанням представника відповідача - ПАТ «Страхова компанія «АРКС» - адвоката Деревецького В.В., Товариство з обмеженою відповідальністю «РОМПАС» (до зміни назви - «Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД») та [PERSON] залучено до участі в цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав. Зазначив, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року [PERSON] визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено останньому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами; на підставі ст. 75 КК України, звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 361/3418/17 апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 12017110000000002 від 04 січня 2017 року стосовно [PERSON] закрито, в зв`язку з відмовою захисника від апеляційної скарги. Ухвала Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 361/ 3418/17 оскарженню не підлягає. Але, незважаючи на все викладене, відповідачем страхове відшкодування на користь позивача до цього часу не виплачено. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог. Зазначив, що в зв`язку з набранням вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 12017110000000002 від 04 січня 2017 року законної сили, підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування в розмірі 19 200 гривень у позивача відсутні. Відповідач звернувся до позивача з листом про надання останнім заяви позивачу про виплату страхового відшкодування із зазначенням в ній платіжних реквізитів, оскільки рахунок для виплати страхового відшкодування був наданий позивачем ще в 2019 році та зазначений в іншому стандарті, що унеможливлює здійснення виплати страхового відшкодування. Заперечив проти задоволення заявлених вимог про стягнення з позивача витрат, пов`язаних з наданням професійної правової допомоги, в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року у справі 361/3418/17, близько 20 години 30 хвилин, керуючи автобусом «MAN NL 202», реєстраційний номер [NUMBER] , в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (надалі по тексту - «Правила дорожнього руху»), відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», проявив неуважність, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, рухаючись на 23 км + 350 м автодороги сполученням «Київ-Чернігів», що в Броварському районі Київської області, у лівій смузі для руху в напрямку міста Київ, в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», під час здійснення розвороту ліворуч на смугу руху в напрямку міста Чернігів проявив злочинну самовпевненість, не переконався в безпечності свого маневру, належним чином не зреагував на дорожню обстановку, що склалася, а саме: на перебування у технічному кармані для розвороту пішохода [PERSON] , внаслідок чого здійснив наїзд на останню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події. Згідно висновку судово - медичної експертизи № 07 та № 02/07 від 21 лютого 2017 року, смерть [PERSON] ,1958 року народження, настала від численних переломів кісток скелета з пошкодженням внутрішніх органів. Численні переломи кісток скелета з пошкодженнями внутрішніх органів, як небезпечні для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів при автотравмі, можливо в строки (03 січня 2017 року) та при обставинах, вказаних у постанові слідчого. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, виявлених при судово - медичній експертизі трупа [PERSON] , встановлено, що в момент первинного контакту потерпіла знаходилась у вертикальному чи близькому до нього положенні тіла та вірогідніше за все була обернена лівою боковою поверхнею тіла до автобусу. Після первинного контакту з областю гомілково - ступеневих суглобів та голови відбулося відкидання тіла на асфальтоване покриття з послідуючим переїздом через грудну клітину та черево колесом (колесами) транспортного засобу. Грубе порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 1.5, 2.3 б) та 10.1 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої [PERSON] . Таким чином, [PERSON] обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої [PERSON] , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] вину у висунутому обвинуваченні не визнав. Враховуючи процесуальну позицію обвинуваченого [PERSON] , який не визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вина останнього підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності письмовими доказами, а також показаннями свідків, які були допитані за клопотанням сторони захисту обвинуваченого в судовому засіданні, в порядку ст. 352 КПК України. Вина обвинуваченого [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України доводиться письмовими доказами, а саме: - витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 120171100000000002 від 03 січня 2017 року, згідно якого, 03 січня 2017 року близько 20 години 30 хвилин водій [PERSON] рухався автодорогою «Київ - Чернігів». Проїжджаючи 27 км +350 м вказаної автодороги, при здійсненні розвороту у дозволеному місці, в бік міста Чернігів, заїхав в технічний карман, де допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка рухалась по проїжджій частині. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці; - рапортом Броварського ВП ГУ НП у Київській області, зареєстрованим в журналі ЄO №259 від 03 січня 2017 року о 20 годині 30 хвилин, щодо звернення на спецлінію «102» громадянина [PERSON] , згідно якого, 03 січня 2017 о 20 годині 29 хвилин він рухався автобусом марки «МАН», номерний знак [NUMBER] , та збив людину. Виїздом на місце події встановлено, що автобус марки «МАН», номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності ТОВ «ФОЗ3-ФУД», здійснюючи нерегулярні перевезення під керуванням водія [PERSON] , рухаючись по автодорозі «Київ - Чернігів» 27 км+350м в напрямку міста Києва, здійснив маневр розвороту в дозволеному місці в напрямку міста Чернігова, при заїзді в карман здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка перебувала на проїжджій частині. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди; - протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 03 січня 2017 року та схемою з фототаблицями до нього, в яких зафіксовано місце дорожньо - транспортної пригоди за адресою: 27км+350 м автодороги «Київ - Чернігів» на території Броварського району Київської області, згідно якого, дорожнє покриття на місці дорожньо - транспортної пригоди асфальтобетонне, сухе, чисте, нерівності та пошкодження дорожнього покриття відсутні, ділянка дороги з повздовжньою дорожньою розміткою, має 2 смуги руху, нерегульована, ділянка дороги не освітлюється, об`єкти, які обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч - відсутні; гальмові системи, рульове керування - технічно справні, також протоколом зазначені відомості про труп [PERSON] , який був витягнутий з-під транспортного засобу, та вилучення транспортного засобу на спецмайданчик; - постановою про визнання речових доказів від 05 січня 2017 року, згідно якої, 03 січня 2017 року автобус марки «MAN NL 202», номерний знак [NUMBER] , був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення; - дорожнім листом № 288988, виданим на ім`я [PERSON] , згідно якого, останній 03 січня 2017 року отримав в розпорядження та керування автобус марки «MAN NL 202», номерний знак [NUMBER] ; - висновком судово - медичної експертизи №07 від 21 лютого 2017 року, згідної якого, при проведенні судово-медичної експертизи трупа [PERSON] виявлені: деформація голови в лобній області та в області обличчя зліва, рвано - забійні рани лобної області по центру зліва, кровонапливність м`яких тканин голови та обличчя, багатоуламковий перелом лобної кістки, кісток обличчя зліва, кісток основи черепа, субарахноідальні крововиливи в області потиличних долей півкуль мозочку, рідка кров у шлуночках мозку; багатофрагмертарні переломи 3-12 ребер справа між задньо - пахвинною та лопатковою лініями та розривами міжреберних м`язів та пристінкової плеври в області переломів з масивною кровонапливністю та відшаруванням м`яких тканин, поперечні переломи 2-10 ребер зліва по передньо - пахвинній лінії та 2-8 ребер справа по середньо-ключичній лінії без пошкодження пристінкової плеври, косий перелом грудини між тілом та рукояткою, багатоуламковий перелом правої лопатки, переломовивихи правого та лівого гомілково-ступеневих суглобів; кровонапливність м`яких тканин в області переломів; численні розриви правого купола діафрагми, аорти в грудному відділі, сальника, правої нирки, селезінки; розриви та розмізкування правої легені, печінки; забої легень, серця, крововилив у мозкову речовину правого наднирника; кровонапливність клітковини переднього та заднього середостінь, жирової капсули правої нирки; рідка кров в черевній порожнині - близько 250 мл, в лівій плевральній порожнині - близько 150 мл рідкої крові та розмізковані внутрішні органи, малокров`я внутрішніх органів; численні садна в області нижніх кінцівок, розлиті синці на передній поверхні грудної клітини та черева, в області лівої верхньої та нижньої кінцівок. Зазначено, що смерть [PERSON] настала від численних переломів кісток скелета з пошкодженнями внутрішніх органів. Численні переломи кісток скелета з пошкодженням внутрішніх органів, які небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів при автотравмі, можливо, при обставинах та в строк 03 січня 2017 року; - висновком експерта щодо судово-токсикологічного дослідження крові № 139 від 13 січня 2017 року, згідно якого, в крові трупа [PERSON] , метиловий, етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені; - висновком судово - медичної експертизи № 02/07 від 21 лютого 2017 року по факту смерті [PERSON] , згідної якої, смерть [PERSON] настала від численних переломів кісток скелета з пошкодженнями внутрішніх органів. Численні переломи кісток скелета з пошкодженням внутрішніх органів, які небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів при автотравмі, можливо, при обставинах та у строк 03 січня 2017 року. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа [PERSON] , експертом зроблено висновок, що в момент первинного контакту потерпіла знаходилась у вертикальному чи близькому до нього положенні, та вірогідніше за все, була обернута лівою боковою поверхнею тіла до автобуса. Після первинного контакту з областю гомілково-ступеневих суглобів та голови, відбулось відкидання тіла на асфальтове покриття з послідуючим переїздом через грудну клітину та черево колесом (колесами) транспортного засобу. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа [PERSON] , експертом зроблено висновок, що вірогідніше за все мав місце переїзд через грудну клітину та черево потерпілої колесом (колесами) одного транспортного засобу; - свідоцтвом про смерть [PERSON] від 19 січня 2017 року; - висновком інженерно - транспортної експертизи № 61ат від 30 січня 2017 року, згідно якої, рульове керування автобуса «MAN NL 202», номерний знак [NUMBER] , на момент огляду знаходиться у працездатному стані; несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено; система робочого гальма автобуса «MAN NL 202», номерний знак [NUMBER] , на момент огляду знаходиться у працездатному стані; несправностей, які могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено; елементи підвіски автобуса «MAN NL 202», номерний знак [NUMBER] , на момент огляду знаходяться у працездатному стані; несправностей, які могли б викликати погіршення або відмову в роботі елементів підвіски перед подією, не виявлено; - схемою організації дорожнього руху на ділянці км 27+500 м автомобільної дороги М-01 Київ-Чернігів, наданою Службою автомобільних доріг у Київській області № 060/233 від 24 січня 2017 року; - повідомленням Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 17-06/923 від 05 травня 2017 року щодо погодних умов 03 січня 2017 року, згідно якого, опадів в запитуваний період не встановлено; - протоколом проведення слідчого експерименту від 19 квітня 2017 року за участю [PERSON] , спеціалістів Київського НДЕКЦ МВС України, на 27 км+350 м автодороги «Київ-Чернігів» на території Броварського району Київської області, згідно якого, [PERSON] повідомив, що умови проведення слідчого експерименту відповідають умовам, які були під час дорожньо - транспортної пригоди. Він показав напрямок та швидкість руху автобуса під його керуванням, безпосередньо перед наїздом на пішохода. Погодні умови та обстановка відповідали тим, що були під час дорожньо - транспортної пригоди; - висновком інженерно - транспортної експертизи №12-1/783 від 10 травня 2017 року, згідно якої, в заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автобуса «MAN NL 202», номерний знак [NUMBER] , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2 та п. 10.1 Правил дорожнього руху. За даних дорожніх обставин швидкість руху автобуса «MAN NL 202», номерний знак [NUMBER] , відповідала видимості елементів дороги та напрямку руху; технічна можливість попередити наїзд на пішохода при заданому комплексі вихідних даних полягала у виконанні водієм автобуса «MAN NL 202», номерний знак [NUMBER] , вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху; - повідомленням про підозру від 23 травня 2017 року. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року [PERSON] визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами; на підставі ст. 75 КК України, звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 361/3418/17 апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника в інтересах обвинуваченого [PERSON] на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 12017110000000002 від 04 січня 2017 року стосовно [PERSON] закрито, у зв`язку з відмовою захисника від апеляційної скарги. Ухвала Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 361/ 3418/17 оскарженню не підлягає. Враховуючи викладене, вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 12017110000000002 від 04 січня 2017 року набрав законної сили. В зв`язку з невиплатою страховиком страхового відшкодування, [PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «АРКС» 19 200 гривень в рахунок відшкоування моральної шкоди, завданої смертю її матері - [PERSON] , та судових витрат, пов`язаних наданням професійної правової допомоги в розмірі 10 000 гривень. В обґрунтування заялених позовних вимог зазначає, що 03 січня 2017 року в Броварському районі Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки «МАN», номерний [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок дороньо - транспортної пригоди [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди. Станом на момент дорожньо - транспортної пригоди транспортний засіб «МАN», номерний знак [NUMBER] , власником якого є ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», був забезпечений згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ9699419 від 08 квітня 2016 року, виданого АТ «СК «АХА Страхування» Представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 19 200 гривень внаслідок нанесення моральної шкоди. Відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування не прийнято, страхове відшкодування не виплачено, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог. Зазначив, що в зв`язку з набранням вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 12017110000000002 від 04 січня 2017 року законної сили, підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування в розмірі 19 200 гривень у позивача відсутні. Відповідач звернувся до позивача з листом про надання останнім заяви про виплату страхового відшкодування із зазначенням в ній платіжних реквізитів, оскільки рахунок для виплати страхового відшкодування був наданий позивачем ще в 2019 році та зазначений в іншому стандарті, що унеможливлює здійснення виплати страхового відшкодування. Доказів направлення позивачу вказаного листа та отримання його позивачем представником відповідача суду не надано і матеріали справи не містять. Матеріали справи не містять і відповідачем суду не надано доказів виплати страхового відшкодування на користь позивача станом на момент розгляду справи. Відповідно до частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Відповідно до п.1 ч.2 ст 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 (дванадцять) мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. 08 квітня 2016 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (до зміни назви - Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «АХА Страхування») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ9699419, згідно умов якого забезпечений транспортний засіб «МАN», номерний знак [NUMBER] , строком дії з 05 травня 2016 року по 04 травня 2017 року. Відповідно до пункту третього частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. В статті 991 ЦК України зазначено виключні підстави для відмови страховика від здійснення страхової виплати, проте, судом не встановлено наявності таких підстав у випадку дорожньо - транспортної пригоди, яка призвела до смерті [PERSON] . При цьому умислу в діях потерпілої [PERSON] щодо настання дорожньо - транспортно пригоди чи наявності обставин непереборної сили при винесенні вироку від 11 квітня 2023 року Броварським міськрайонним судом Київської області також не встановлено. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року [PERSON] визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами; на підставі ст. 75 КК України, звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 361/ 3418/17 апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника в інтересах обвинуваченого [PERSON] на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 12017110000000002 від 04 січня 2017 року стосовно [PERSON] закрито, у зв`язку з відмовою захисника від апеляційної скарги. Ухвала Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 361/ 3418/17 оскарженню не підлягає. Враховуючи викладене, вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 12017110000000002 від 04 січня 2017 року, яким [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, набрав законної сили. Згідно п.27.3 ст. 27 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до п.27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Станом на день настання страхового випадку, згідно ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», розмір мінімальної заробітної плати становить 3200 гривень на місяць. Позивачем надано розрахунок заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 19 200 гривень, який відповідає вимогам п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік». Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правової допомоги, в розмірі 10 000 гривень. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених вимог про стягнення з позивача витрат, пов`язаних з наданням професійної правової допомоги, в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю; зазначив, що витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги за підготовку та подання апеляційної скарги на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року про закриття провадження у справі № 712/4337/21 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, відшкодуванню не підлягають. Згідно ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1) ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.1ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №753/15683/15. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц зазначено наступне: «На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.» На підтвердження розміру фактично понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні документи: - ордер; - договір про надання професійної правничої допомоги від 02 березня 2021 року; - замовлення на надання професійної правничої допомоги від 02 березня 2021 року; - акт виконаних робіт; - детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання професійної правничої допомоги. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц: «На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.» Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 19 квітня 2023 року у справі №760/10847/20-ц, «для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України). Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22). Зазначена правова позиція є незмінною, вона безпосередньо передбачена положеннями пункту 1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 ЦПК України». Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 24 січня 2022 року у справі №757/36628/16-ц, «відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19. Відповідно до вимог ч.8 ст. 142 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду». В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених вимог про стягнення з позивача витрат, пов`язаних з наданням професійної правової допомоги, в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю; в обгрунтування заперечень щодо розміру заявлених судових витрат зазначив, що витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги за підготовку та подання апеляційної скарги на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року про закриття провадження у справі № 712/4337/21 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, відшкодуванню не підлягають. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/15-ц зазначено наступне: «Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється». Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року у справі № 712/4337/21 у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, - закрито. Постановою Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Лабик Р.Р. - задоволено частково; ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року скасовано, цивільну справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Таким чином, постановою Черкаського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року не змінювалась ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2022 року та не ухвалювалось нове судове рішення, а тому розподіл судових витрат не здійснювався. Згідно п.2) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смерnю фізичної особи. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 21, 22, 27, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved