Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 25.11.2006 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу подружжя мають дітей [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] . Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з 2013 року, кожен живе своїм життям, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними є неможливим, оскільки його збереження буде суперечити інтересам одне одного. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами зареєстрований 25.11.2006 Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна за актовим записом № 431. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 50% судового збору в розмірі 536,80 грн (1\~073,60 грн повна сума судового збору за звернення до суду з позовом немайнового характеру/50%).

Outcome: approved