Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (Далі - ТОВ «ФК «Ріальто») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 14 січня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ФІНАНС\~ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] було укладено договір № 210114-33153-1, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3\~950 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку емітовану АТ «Альфа-Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ФІНАНС\~ІННОВАЦІЯ» належним чином\~виконало свої\~зобов`язання\~за договором,\~надавши позичальнику\~кошти,\~в порядку\~передбаченому умовами\~договору.\~01.07.2021\~року між\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ФІНАНС\~ІННОВАЦІЯ» та\~ТОВ «ФК\~«РІАЛЬТО» було\~укладено Договір\~відступлення права\~вимоги №\~01/07/2021-P/М,\~відповідно до\~умов якого\~право вимоги\~за Договором\~№210114-33153-1\~від 14.01.2021\~року перейшло\~до ТОВ\~«ФК «РІАЛЬТО». Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором, у нього станом на 18.10.2023 року виникла заборгованість у розмірі 22\~898,16 грн, з яких: 3 950,00 грн - заборгованість за кредитом; 2 358,16 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 14.01.2021 року по 13.02.2021 року включно; 16 590,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 14.02.2021 року по 13.06.2021 року включно відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зазначені суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом із судовими витрати, які становлять 2\~684 грн та витратами на правничу допомогу, які становлять 9\~000 грн. Ухвалою судді від 01 листопада провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників по справи (а.с. 52). 25 жовтня 2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. 44-45), яке ухвалою судді від 01 листопада було задоволено (а.с. 53). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, який згідно поштового повідомлення відсутній за вказаною адресою, а тому вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності [PERSON] та відзиву на позов від нього не надано, тому суд відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 14 січня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ФІНАНС\~ІННОВАЦІЯ» та [PERSON] було укладено договір № 210114-33153-1, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 3\~950 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку емітовану АТ «Альфа-Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту (а.с. 12-13), що також підтверджується квитанцією про перерахування коштів від 14.01.2021 (а.с. 14), витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с. 15) та довідкою АТ «» Сенс Банк № 16817-БТ-44.2/2/2023 від 08.12.2023 року. Відповідно до п. 1.2. договору № 210114-33153-1 (Далі-Кредитий договір) сторони погодили процентну ставку за користування Кредитом - 1,99 % від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом к межах строку, визначеного в п. 1.3 цього Договору. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору строк надання кредиту становить 30 днів. Відповідно до п.п. 2.4.1. п. 2.4. Кредитного договору позичальник зобов?язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно п. 3.3. Кредитного договору, у разі порушення строків повернення Кредиту, встановлених п. 1.3. Договору, позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування Кредитом за процентною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у п.1.3. цього Договору. 01.07.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено Договір відступлення права вимоги № 01/07/2021-P/М, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210114-33153-1 від 14.01.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (а.с. 34-35), що також підтверджується витягом з акту приймання-передачі прав № 1 від 01.07.2021 року до Договору відступлення права вимоги № 01/07/2021-P/М від 01.07.2021 року (а.с. 36). Відповідно до п 1.1. Договору відступлення права вимоги № 01/07/2021-P/М від 01.07.2021 року первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством Україні відступає (передає), а Новий Кредитор приймає (набуває) Права грошової вимоги Первісного кредитора Кредитними договорами, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників (позичальниками за Кредитними договорами), включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за користуванням кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Первісному кредитору. Відповідно до п. 1.2. Договору відступлення права вимоги № 01/07/2021-P/М від 01.07.2021 року право вимоги до Боржників (позичальників) за Кредитними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за Кредитними договорами; право вимоги суми нарахованих процентів за Кредитними договорами, строк платежу яких настав на дату укладання цього Договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 14-на звороті), внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань, станом на 18.10.2023 року за ним утворилася заборгованість у сумі 22\~898,16 грн, з яких: 3 950,00 грн - заборгованість за кредитом; 2 358,16 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 14.01.2021 року по 13.02.2021 року включно; 16 590,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 14.02.2021 року по 13.06.2021 року включно. Відповідно до статей 12,81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору відступлення права вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором до позивача по справі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ ФК «Ріальто» заборгованість за кредитним договором в сумі 22\~898,16 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~684 гривень. Позивачем також ставиться питання про стягнення витрат на правову допомогу, на підтвердження понесених яких до матеріалів справи долучено договір № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, укладений між ТОВ «ФК «Ріальто» та адвокатом Руденком К.В. (а.с. 37-38), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я Руденка К.В. (а.с. 39), довіреність від 15.03.2023 року, згідно якої ТОВ «ФК «Ріальто» уповноважує адвоката Руденка К.В. представляти інтереси організації в судах (а.с. 40), акт приймання-передачі наданих послуг № 138 до Договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 року, де під номером 23 зазначені витрати понесені на підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором № 210114-33153-1 від 14.01.2021 року та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою у сумі 8\~000 грн та під номером 24 зазначені витрати на складення адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за Договором № 210114-33153-1 від 14.01.2021 року на суму 1\~000 грн (а.с. 41-42). Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. Згідно положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення\~ЦПК\~та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, її публічним інтересом, співмірність даних витрат, які суд вважає завищеними, тому суд вважає такими, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 5\~000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved