Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 01.11.2023 року представник [PERSON] [PERSON] звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 02.10.2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . В даному шлюбі [INFO] народився син, [PERSON] . Подружнє життя між ними не склалося фактично після народження дитини, оскільки тоді відносини почали погіршуватися. Близько місяця тому, запідозривши відповідача в подружній зраді, вона припинила спільне проживання та перестали підтримувати подружні відносини із ним. Зазначає, що шлюб між ними фактично розпався, примирення є неможливе, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому просить шлюб між ними розірвати, залишити після розірвання шлюбу прізвище позивачки « [PERSON] », залинити неповнолітнього сина проживати разом із нею та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. ІІ. Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, однак в позовній заяві просили слухати справу у відсутності позивача та її представника та проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за його відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. Судом здійснювалось належне повідомлення відповідача про день та час слухання справи відповідно до вимог закону, проте поштове відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення повернулося до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». За змістом пункту 3 частини восьмої\~статті 128 ЦПК України\~відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. ІІІ.\~Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 02.11.2023 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки сторони в судове засідання, не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України\~зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268\~ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 02.10.2021 року сторони 02 жовтня 2021 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис № 2348 (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.2022 року, виданого виконавчим комітетом Угринівської сільської ради Івано-Франківської області, сторони є батьками [PERSON] [INFO] (а.с.5). V.Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються\~Сімейним кодексом України. Статтею 24 СК України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В порядку ч. 2\~ст. 115СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Таким чином, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між\~\~ [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02 жовтня 2021 року у відділі реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено відповідний актовий запис № 2348, слід розірвати. Водночас суд зазначає, що\~право на вибір прізвища є правом особи та реалізується на власний розсуд відповідною особою. Одночасно слід роз`яснити, що відповідно до ч. 8\~ст. 294 ЦПК України\~суд наділений повноваженнями зазначати про вибір прізвища у рішенні суду про розірвання шлюбу виключно у разі розгляду такої справи в порядку окремого провадження. При розгляді справи в позовному провадженні до компетенції суду вирішення даного питання не відноситься. Стосовно прохання позивача щодо залишення дитини проживати з матір`ю, то суд зазначає, що у позовній заяві позивачем вказано, що дитина на даний час проживає із нею, відомостей щодо наявності будь-якого спору з даного приводу між сторонами у позовній заяві не має, а матеріалами справи не підтверджено, відтак з урахуванням положень ст. 4 ЦПК України до задоволення не підлягає. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. У зв`язку із вищевикладеним суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1073,60 грн 60 коп. за подання позовної заяви. Стосовно стягненя з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає таке. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З матеріалів справи слідує, що адвокат Іванів О.Б. у позовній заяві просить стягнути витрати на правову допомогу у сумі 3\~000 грн, на підтвердження чого надав до справи договір про надання правових послуг адвокатом, розрахунок-перелік послуг, які надані (надаватимуться) адвокатом, квитанцію без номеру серії АА від 01.11.2023 року, ордер на надання правничої допомоги та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено слідуюче: «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність». Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі N 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 174 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. У додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 6 червня 2023 року у справі № 924/1168/21 зазначено, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: approved