Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

У березні 2023 року позивач звернувся через «Електронний суд» з позовом, в якому зазначає, що 08.07.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/114386400, відповідно до умов якого ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну третім особам. 20.09.2019 року в м. Краматорську по вул. В.Стуса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER] були завдані механічні пошкодження, а власнику вказаного автомобіля матеріальний збиток. Відповідно до постанови Краматорського міського суду Донецької області від 28.11.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Зокрема, з постанови Краматорського міського суду Донецької області від 28.11.2019 року вбачається, що відповідач, керуючи автомобілем «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER] , здійснивши зіткнення з автомобілем «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER] , самовільно залишив місце ДТП. В подальшому на підставі заяви про виплату страхового відшкодування за полісом № ЕР/114386400 від 08.07.2019 року та страхового акта №ОЦ/055/000/20/0032 від 07.07.2020 року ПрАТ «УПСК» було сплачено власнику автомобіля «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 4 377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) грн. 86 коп., що підтверджується платіжним дорученням №11369 від 07.07.2020 року. Отже, відповідно до положень статті 1191 ЦК України та підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування за полісом № ЕР/114386400 від 08.07.2019 року. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядкузі сторони відповідача здійснено не було. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) був укладений Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредиторові за договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. Отже, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № ЕР/114386400 від 08.07.2019 року. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на свою користь у порядку регресу 4 377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) грн. 86 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. Відповідно до частини сьомої статті 147\~Закону України\~"Про\~судоустрій і\~статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти винесення заочного рішення. В свою чергу, відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про розгляд справи за своїм зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав: Судом установлено, що 20.09.2019 року в м. Краматорську по вул. Василя Стуса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Honda» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Honda», державний реєстраційний номер [NUMBER] . На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Dacia Logan» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з полісом № ЕР/114386400. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 28 листопада 2019 року у справі № 234/16378/19, провадження № 3/234/3825/19 (реєстраційний номер у ЄДРСР 86412413) установлена вина\~ [PERSON] у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху України, а саме залишення місця дорожньо-транспортної пригоди. В силу вимог частини 6\~статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також судом установлено, що 08.01.2020 року власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. На підставі страхового акта №ОЦ/055/000/20/0032 від 07.07.2020 року ПрАТ «УПСК» було сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 4 377 грн. 86 коп., що підтверджується платіжним дорученням №11369 від 07.07.2020 року. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Отже, в даному випадку страховик - ПрАТ «УПСК» набуло право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до статей\~512,\~514\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом установлено, що 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) був укладений Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредиторові за договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. Відповідно до цього договору фізична особа-підприємець [PERSON] набув право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за страховим актом № ОЦ/055/000/20/0032 від 07.07.2020 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач після вчинення дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, суд вважає, що сплативши потерпілому страхове відшкодування в розмірі 4377 грн. 86 коп., страховик набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача як винної особи. Останнім доказів відшкодування цих збитків не надано. Тому позов необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь нового кредитора ФОП [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування у вищезазначеному розмірі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1, 2 статті 141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137\~ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 3 статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 858 грн. 88 коп. Оскільки позов задоволено, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, у зв`язку з розглядом справи позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Так, на підтвердження понесення позивачем вказаних витрат суду надана копія договору про надання правової допомоги від 30.01.2019 року, укладеного з адвокатом Самойленком П.М., копія додаткової угоди до цього договору від 13.03.2023 року, копія акта наданих послуг, копія платіжної інструкції про оплату послуг адвоката в сумі 4000 грн. Зокрема, з акта наданих послуг убачається, що надана позивачу правова допомога полягає в аналізі адвокатом судової практики та обговорення з клієнтом правової позиції по справі (вартість 500 грн.), написанні позовної заяви та підготовці документів для подання позову до суду, подання заяви через систему «Електронний суд» (2500 грн.). Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3\~000 грн., які відповідають рівню складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг, часу, витраченому адвокатом на надання правничої допомоги, та приходить до висновку, що у зв`язку з задоволенням позову вказані витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо інших витрат на правничу допомогу в сумі 1000 грн., то суд вважає їх недоведеними, оскільки вони не зазначені в акті здачі-приймання наданих робіт (послуг) як такі, що фактично надані на час розгляду справи. Сама по собі сплата позивачем авансу за правничу допомогу, не є підставою для покладення цих витрат на відповідача, оскільки докази виконання відповідних робіт (послуг) суду не надано.

Outcome: partial