Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 01.04.2017 Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №42, та просить залишити проживати неповнолітніх дітей з ним. Свої вимоги мотивує тим, що вони втратили почуття взаємної любові та поваги, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер, з березня 2022 року проживають окремо. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких просить визначити з ним. У судове засідання позивач не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує з підстав, наведених у ньому, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла на адресу суду заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.12.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 15.11.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує з підстав, наведених у ньому, просить позов задовольнити. 26.12..2023 відповідачкою подано заяву про визнання позову, просить розгляд справи проводити без її участі. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачкою та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторони по справі перебувають у шлюбі з 01 квітня 2017 року, який вони зареєстрували у Кременецькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.04.2017Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.04.2017 Виконавчим комітетом Чугалівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 2, за час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час є малолітнім. Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.10.2019Виконавчим комітетом Чугалівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 6, за час шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка на даний час є малолітньою. З акту про встановлення фактів № 68 від 14.11.2023, виданого старостою Чугалівського округу [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] разом із своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] проживає в Польщі з 2022 року. Сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду. Проаналізувавши доводи сторони позивача, викладені в позові, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року по справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. З урахуванням відсутності будь-яких заперечень з боку відповідачки в частині залишення проживання неповнолітніх дітей з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо залишення проживання дітей з батьком. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не складається, вони проживають окремо, позивач не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між подружжям, відповідачка позов визнала, а тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, залишити проживати малолітніх дітей з батьком [PERSON] .. Розподіл судових витрат. Питання судових витрат суд вирішує за правилами\~ст. 141 ЦПК України. При цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved