Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

27.12.2023 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт смерті його матері [INFO] у м. Хрестівка (колишне - Кіровське) Горлівського району Донецької області, яка з 07.04.2014 року є тимчасово окупованою територією України та де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, у зв`язку з чим документи, видані на вказаній території, не приймаються до обробки органами реєстрації актів цивільного стану на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Встановлення вказаного факту заявниці потрібно для юридичного оформлення факту смерті її матері та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Ухвалою судді від 28.12.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду у строки, передбачені ст.317 ЦПК України, здійснено виклик заявника у порядку ч.13 ст.128 ЦПК України та заінтересованої особи у порядку ч.6 ст.128 та ч.5 ст.272 ЦПК України засобами Електронного суду. 28.12.2023 року від заявника [PERSON] надійшла заява, в якій він підтримав заявлені ним вимоги та просив слухати справу за його відсутності. Заявник у судове засідання не з`явилася, надавши 28.12.2023 року після його повідомлення у порядку ч.13 ст.128 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні вимог своєї заяви наполягав. Первомайський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку у порядку ч.6 ст.128 та ч.5 ст.272 ЦПК України шляхом доставлення копії ухвали судді про відкриття провадження та судової повістки від 28.12.2023 року до кабінету Електронного суду, матеріали справи доступні заінтересованій особі шляхом доступу в Електронному суді. Жодних заяв від вказаної особи до часу розгляду справи не надходило. Судом встановлюється належне повідомлення заінтересованої особи про день, час та місце судового засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Заявник зареєстрований у м. Хрестівка Горлівського району Донецької області. Фактичне місце перебування заявника як внутрішньо переміщеної особи відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.03.2017 року №6341-152 є м. Первомайський Лозівський району Харківської області. Жодних обмежень щодо подання відповідної заяви до Первомайського міськрайонного суду Харківської області діюче процесуальне законодавство не передбачає. 23.11.2023 року на території м. Хрестівка Горлівського району Донецької області України померла [PERSON] , [INFO] . Заявник про справі - [PERSON] - є сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.08.1965 року, виданого Злинівською сільською радою Орловської області РРСФР. Таким чином, заявник відповідає критерію член сім`ї, визначеному в абзаці другому частини першої статті 317 ЦПК України, у зв`язку з чим його заява судом і розглядається. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч.2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до абзацу другого ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно з приписами ст.17 вказаного Закону державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з частинами 2 та 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану. Відповідно до п.2 розділу ІІ наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року №1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Горлівського району, куди входить Хрестинівська міська територіальна громада, є тимчасово окупованою територією з 07.04.2014 року, на якій не діють органи державної влади та місцевого самоврядування України. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2, 4 ст.10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, органами реєстрації актів цивільного стану), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній в даній справі Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. На підтвердження факту смерті [PERSON] надані свідоцтво про смерть від 25.11.2023 року, складена на російській мові органом реєстрації актів цивільного стану, правомочність якого станом на час складання вказаного документу не визнається на території України, та дві фотокартки з місця поховання [PERSON] , включаючи фото з гробом без дати зйомки та геоприв`язки до території. Повідомлені заявником обставини смерті його матері [PERSON] разом із його поясненнями у позовній заяві та наданими доказами є, на думку суду, достатніми для встановлення відповідного факту, оскільки інших шляхів для вирішення вказаного питання заявник на даний час не має, а тому вимоги заяви [PERSON] слід задовольнити. При цьому суд не приймає як достатній доказ подане заявницею свідоцтво про смерть від 25.11.2023 року, видане відділом запису актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки, оскільки вказане свідоцтво не є тим доказом, який суд може вважати належним, оскільки відповідно до діючого законодавства його нікчемність презюмується. Вказаний доказ суд оцінює у сукупності з іншими доказами для підтвердження заявлених вимог заявницею. Згідно з ч.4 та ч.5 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню; рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання; копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved