Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

11.10.2023 ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" звернулось до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 5528083 від 12.02.2022 у загальному розмірі 122 510 грн 00 к., а також витрати пов`язані з розглядом справи. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.02.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, укладений електронний договір № 5528083 про надання споживчого кредиту, відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022, розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. За умовами кредитного договору: сума кредиту - 25 000 грн 00 к.; строк кредиту - 360 днів; дата повернення кредиту - 07.02.2023. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало кредит в розмірі 25 000 грн 00 к., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,597 % на день та застосовується, якщо споживач до 14.03.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити. 17.03.2022 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 1\~940 грн 25 к., в зв`язку з чим відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору продовжено нарахування з стандартною процентною ставкою 1,99% в день. В період з 25.02.2022 по 30.04.2022 було зупинено нарахування процентів, у зв`язку з воєнним станом в Україні. У період з 01.05.2022 по 13.09.2022 здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Крім того, позивачем було нараховано відсотки за 60 календарних днів (14.09.2022-12.11.2023) в межах строку договору, які складають 29 850 грн 00 к. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Підпунктом 3 п. 5.1 Кредитного договору передбачено, що ТОВ "Авентус Україна" має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. 29.05.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" укладений Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, у відповідності з яким ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" отримало право вимоги з повернення боргів. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену ним особисто при укладенні кредитного договору. У зв`язку з порушенням умов кредитного договору № 5528083 від 12.02.2022, [PERSON] має заборгованість у розмірі 92 660 грн 00 коп., яка складається з наступного: 25 000 грн 00 коп. сума кредиту; 67 660 грн 00 коп. нарахованих процентів, 29 850 грн 00 коп. - нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів позивач, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 13.11.2023. 13.11.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача до 07.12.2023. 07.12.2023 судове засідання відкладено у зв`язку з повторною неявкою відповідача до 27.12.2023. 27.12.2023 належним чином повідомлені учасники повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Столітній М. М. надіслав через систему "Електронний суд" заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на її адресу місця реєстрації судом та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду [PERSON] не повідомила, відзив на позов не надавала, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними договору № 5528083 про надання споживчого кредиту від 12.02.2022, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорта споживчого кредиту з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), довідкою ТОВ ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" № 2784 від 05.06.2023, Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна", підтверджується, що 12.02.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5528083, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 25 000 грн 00 к., строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99%. Договір містить електронний підпис [PERSON] в якості позичальника (а. с. 29-48, 52-53, 55-61, 76-77). Повноваження ТОВ "Авентус Україна" щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у Свідоцтві про\~реєстрацію фінансової\~установи,\~виданому Національним\~Банком України\~21.01.2022,розпорядженні Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 756 від 28.03.2017, Свідоцтві про реєстрацію фінансової установи від 28.02.2017, виданого Національною комісією, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а. с. 39, 41). 29.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" укладено договір факторингу № 29.05/23-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за плату належні йому Права грошової вимоги. Відповідно до п. 1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємної частиною цього договору (а. с. 22-26, 54). Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у Свідоцтві про реєстрацію фінансової установи виданої на підставі рішення Національного банку України 21.01.2022 № 21/112-рк, Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг від 24.01.2022, Статуті ТОВ "ФК "Фінтраст Україна", затвердженого рішенням №1 про створення товариства від 25.10.2021 (а. с.20, 21, 42, 43-48). Згідно розрахунку заборгованості (Карти обліку Договору, підписаної директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна") за договором № 5528083 від 12.02.2022, мається заборгованість 92 660 грн 00 коп., яка складається з наступного: 25 000 грн 00 к. - тіло кредиту; 67 660 грн 00 к. - нараховані проценти (а. с. 63-73). Зазначений розрахунок заборгованості містить відомості про порядок, дату та суми нарахування процентів. Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023 Витягу з реєстру боржників до договору Факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023, ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 92 660 грн 00 к., з яких: 25 000 грн 00 к. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67 660 грн 00 к. - сума заборгованості за відсотками (а. с. 26 зворот, 54). За таких обставин, в Акті прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023 зазначена заборгованість за кредитним договором № 5528083 укладеного з [PERSON] в сумі 92 660 грн 00 к., з яких: 25 000 грн 00 к. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67 660 грн 00 к. - сума заборгованості за відсотками. Саме на вказану суму заборгованості на підставі договору факторингу ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням: 12.02.2022 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] кредитного договору № 5528083, та подальшим укладанням 29.05.2023 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" договору факторингу № 29.05/23-Ф, у результаті чого ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5528083 від 12.02.2022 на суму заборгованості 92 660 грн 00 к., з яких: 25 000 грн 00 к. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67 660 грн 00 к. - сума заборгованості за відсотками, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цим договором на вказану суму. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведений вище розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. Щодо вимоги в частині стягнення з відповідача нарахованих позивачем відсотків за 60 календарних днів у період з 14.09.2022 по 12.11.2022 в межах строку кредитного договору за формулою 25 000 грн 00 к.*1,99%= 497 грн 50 к. * 60 календарних днів = 29 850 грн 00 к., суд зазначає наступне. Розмір заборгованості за кредитним договором був визначений на рівні 92 660 грн 00 к. станом на час укладання договору факторингу та відображений в зазначеному вище Акті прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження підстав нарахування відсотків за 60 календарних днів у період з 14.09.2022 по 12.11.2022, тобто за період, що передував даті укладання договору факторингу, коли позивач ще не набув прав вимоги до відповідача. За таких обставин, позовна заява ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 5528083від 12.02.2022, в розмірі 92 660 грн 00 к., яка складається з 25 000 грн 00 к. тіла кредиту та 67 660 грн 00 к. процентів. У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення 29 850 грн 00 к., нарахованих позивачем, як новим кредитором, за 60 календарних днів за період, який передував укладанню договору факторингу та виникненню права вимоги у нового кредитора, належить відмовити. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно положень статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд зазначає, що відсутність доказів оплати витрат за фактично надані послуги не є підставою для відмови у їх відшкодуванні, якщо такі послуги були надані. Аналогічна правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 11.11.2020 у справі 673/1123/15-ц, постанові від 02.09.2020 у справі 329/766/18 та постанові від 16.06.2021 у справі № 640/4126/21. На підтвердження факту понесених судових витрат представником позивача до матеріалів справи було надано Договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023; Звіт про надання правової допомоги від 04.10.2023 згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023, з якого вбачається, що послуги адвоката визначені у розмірі 10 000 грн.; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, серії КС № 9422/10; рахунок на оплату по замовленню 94/04/10 від 04.10.2023 на суму 10 000 грн.; платіжна інструкція № 1127 від 04.10.2023 на суму 10 000 грн; Ордер від 04.10.2023 серії АІ № 1423361 (а.с. 15-17, 40, 50, 51, 75). Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджений факт надання послуг на правничу допомогу на суму 10 000 грн. та їх оплата позивачем. Зазначений розмір витрат на правову допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Враховуючи положення пункту 3 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (75,63%), що складає 7 563 грн. (10 000*75,63/100) Також, документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 147 грн 20 коп. Згідно із положеннями частини 1 статті ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (75,63%), що складає 1\~623 грн 93 к. (2\~147, 20*75,63/100).

Outcome: partial