Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

23 листопада 2023 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просить встановити факт того, що матеріали пенсійної справи, яку було заведено в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області на [PERSON] , [INFO] , належать [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , про що Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиці (м.Одеса) складено актовий запис про смерть №149 від 05.05.2022 року та видано свідоцтво про смерть. В обґрунтування заяви заявник [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Оріхів Запорізької області. Паспорт померлої було вилучено відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Поховання матері було здійснено за її кошти. При зверненні до відповідного органу пенсійного фонду з метою отримання допомоги на поховання матері, їй було відмовлено у виплаті даної допомоги з причин наявності розбіжностей у написанні прізвища матері в свідоцтві про смерть та матеріалах пенсійної справи. Так, у свідоцтві про смерть зазначено прізвище « [PERSON] », а в матеріалах електронної пенсійної справи зазначено « [PERSON] ». При цьому, у відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у виплаті допомоги на поховання від 14.11.2022 року зазначено, що перевірити правильність написання прізвища матері в матеріалах пенсійної справи неможливо через те, що паперова пенсійна справа знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій. Також їй рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту, що документи, в яких наявні розбіжності в написанні прізвища, належать одній і тій же особі. При цьому у відповіді ПФУ зазначено, що строк звернення за отриманням допомоги на поховання пенсіонера не обмежується. З причин неможливості перевірки правильності написання прізвища померлої за матеріалами паперової справи, оскільки через воєнні дії вона є недоступною, а також відсутність паспорта померлої, який було вилучено при державній реєстрації смерті для подальшого знищення, неможливо підтвердити факт належності матеріалів пенсійної справи саме [PERSON] , [INFO] у позасудовому порядку. Враховуючи наведене, з метою отримання допомоги на поховання матері, вона звертається до суду з проханням встановити юридичний факт того, що матеріали пенсійної справи, яка заведена в органах ПФУ на ім`я [PERSON] , [INFO] належать моїй померлій матері [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2023 року вказана заява прийнята до провадження, відкрите провадження у справі в порядку окремого провадження та призначена до розгляду. Роз`яснено заінтересованій особі має право до розгляду справи надіслати суду відзив на заяву і всі письмові докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти заяви. В судове засідання, призначене на 14 грудня 2023 року, заявник [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному, безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвами про шлюб щодо зміни прізвища заявниці. В свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] , складеному українською мовою, за актовим записом №22 від 22.09.1970 року, зареєстрованим виконавчим комітетом Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, прізвище матері зазначено - [PERSON] (дитина - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ). Прізвище заявниці було змінено в зв`язку з реєстрацією шлюбу: - перший шлюб зареєстровано 11.03.1989 року Новоандріївською сільською радою Оріхівського району за актовим записом про шлюб № 2 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON] (шлюб розірвано на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.10.2013 року по справі №323/3615/13-ц); - другий шлюб зареєстровано відділом ДРАЦ Оріхівського РУЮ у Запорізької області за актовим записом про шлюб № 143 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON] . [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Оріхів Запорізької області, про що Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено актовий запис про смерть №149 від 05.05.2022 року та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 24.10.2023 року, мати заявниці - [PERSON] народилася [INFO] , про що відділом ДРАЦС PC Оріхівського РУЮ у Запорізькій області складено відповідний актовий запис про народження № 39 від 28.02.1949 року (батько дитини - [PERSON] , мати дитини- [PERSON] ). [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, зареєстрований Новоандріївською сільською радою Оріхівського району. Після реєстрації шлюбу [PERSON] обрала прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, складене українською мовою та видане за актовим записом про шлюб №8 від 25.10.1969 року. Після смерті матері заявниці залишились такі документи: довідка про причину від 04.05.2022 року, видана Оріхівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, відносно померлої [PERSON] , 1949 р.н., дата смерті [INFO] ; - свідоцтво про смерть [PERSON] . [INFO] , дата смерті - [INFO] ; - інформаційна довідка про смерть для отримання допомоги на поховання від 05.05.2022 року відносно померлої [PERSON] , дата смерті - [INFO] ; - довідка від 08.02.2023 року, видана виконавчим комітетом Оріхівської міської ради №1 Пологівського району Запорізької області, про спільне проживання померлої матері [PERSON] , [INFO] до дня її смерті разом з донькою [PERSON] , [INFO] за однією адресою. Після смерті матері заявниці залишилося два примірника ідентифікаційного номеру, присвоєного їй державною податковою службою, датованих 26.04.1999 року та 10.08.2018 року, відповідно до яких на податковому обліку перебувала [PERSON] , [INFO] . Паспорт померлої був вилучений органом державної реєстрації актів цивільного стану при державній реєстрації смерті для подальшого знищення, що передбачено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Мін`юсту України від 18.10.2000 року №52/5, пунктом 14 Розділу 5 яких передбачено: «Паспорт померлого, а також військово-облікові та пільгові документи орган державної реєстрації актів цивільного стану, який реєструє смерть, вилучає для подальшого їх направлення до територіального підрозділу Державної міграційної служби України та районного (міського) військового комісаріату». Відповідно до пункту 108 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою КМУ від 25.03.2015 року № 302, паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі смерті особи, на яку його було оформлено. Знищення недійсних паспортів здійснюється не рідше одного разу на місяць (п. 112 Порядку). Пенсійне посвідчення померлої матері у заявника не збереглося. При цьому, усі інші документи, наведені вище, виписані на прізвище « [PERSON] », що дає підстави вважати, що саме таким чином прізвище було зазначено в паспорті. Адже паспорт є документом, що посвідчує особу, і на його підставі оформлюються інші документи. У всіх вище перелічених документах зазначено прізвище померлої [PERSON] , ідентифікуючими даними при цьому також виступають дата народження та дата смерті, які повторюються в різних документах, що в свою чергу позбавляє сумніву в належності цих документів одній особі - [PERSON] . [PERSON] перебувала на обліку в медичній установі, в органах державної податкової служби, у виконавчому комітеті міської ради як [PERSON] . Після смерті [PERSON] за заявою заявниці від 24.02.2023 року, зареєстрованою за № 70 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. відкрито спадщину та заведено спадкову справу №27/2023 на ім`я померлої [PERSON] , 1949 р.н. До складу спадщини, зокрема включено недоотриману пенсію. Згідно з ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відмінність у написанні прізвища померлої, унеможливлює отримання заявником гарантованої державою допомоги на поховання. Статтею 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V визначено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Згідно з п. 5.1 Розділу V Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року N 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за N 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. При зверненні до відповідного органу пенсійного фонду з метою отримання допомоги на поховання матері, заявниці було відмовлено у виплаті даної допомоги з причин наявності розбіжностей у написанні прізвища матері в свідоцтві про смерть та матеріалах пенсійної справи. Так, у свідоцтві про смерть зазначено прізвище « [PERSON] », а в матеріалах електронної пенсійної справи зазначено « [PERSON] ». У відповіді Головного управління ПФУ в Запорізькій області, зазначено, що «Виплата пенсії здійснювалась за відомостями на виплату пенсії на поштовому відділенні м. Оріхів Пологівського району Запорізької області по квітень 2022 року включно». У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у виплаті допомоги на поховання від 14.11.2022 року зазначено, що перевірити правильність написання прізвища матері в матеріалах пенсійної справи неможливо через те, що паперова пенсійна справа знаходиться в районі проведення воєнних (бойових) дій. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року, територія Оріхівської громади відноситься до території активних бойових дій (в тому числі - м. Оріхів, де знаходилось відповідне відділення ПФУ, з визначеною датою початку бойових дій: з 04.03.2022 року). З причин неможливості перевірки правильності написання прізвища померлої за матеріалами паперової справи, оскільки через воєнні дії вона є недоступною, а також відсутність паспорта померлої, який було вилучено при державній реєстрації смерті для подальшого знищення, неможливо підтвердити факт того, що матеріали пенсійної справи заведені саме на [PERSON] , [INFO] у позасудовому порядку. Заявниці рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту, що документи, в яких наявні розбіжності в написанні прізвища, належать одній і тій же особі. З метою отримання допомоги на поховання матері, заявниця звернулась до суду з проханням встановити юридичний факт того, що матеріали пенсійної справи, яка заведена в органах ПФУ на ім`я [PERSON] , [INFO] належать її померлій матері [PERSON] , [INFO] . На підставі зазначених вище документів, слідує, що розбіжності в написанні прізвища померлої [PERSON] мають характер граматичної помилки, яка могла бути допущена через неуважність або неточність перекладу з російської на українську мову. Відмінність у написанні прізвища не перешкоджала померлій за життя отримувати пенсію, вона перебувала на обліку в Пенсійному фонді України як отримувач пенсії. Враховуючи, що розбіжність у написанні прізвища померлої наявна у матеріалах електронної пенсійної справи, а також неможливість проведення органом ПФУ відповідного виправлення через те, що паперова пенсійна справа перебуває в районі проведення активних бойових дій є недоступною, встановлення належності матеріалів пенсійної справи [PERSON] , [INFO] померлій [PERSON] , [INFO] є єдиним можливим засобом для реалізації права заявника на отримання передбачених пенсійним законодавством виплат. Згідно з законом, встановлення вказаних фактів породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту, що має юридичне значення дає змогу заявнику реалізувати права на отримання гарантованої державою допомоги на поховання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. У ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що заявнику встановлення факту, що має юридичне значення необхідно для отримання гарантованої державою допомоги на поховання; іншого порядку встановлення даного факту, окрім як судового, діючим законодавством не передбачено, а встановлення такого юридичного факту не матиме наслідком виникнення спору про право. На підставі вищевикладеного, заява [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved