Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, просить суд стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , щомісяця, до досягнення 23- років, або припинення сином навчання. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.02.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Син постійно проживає із матір`ю за адресою [ADDRESS] . Згідно з рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07.03.2013 року відповідач сплачував аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття. Проте, з лютого 2023 року категорично відмовився сплачувати аліменти на утримання сина, який навчається. Відповідач є працездатним, немає нікого на утриманні, немає інвалідності чи інших вад здоров`я, протягом тривалого часу працює водієм таксі, а тому просить стягнути на її користь, для утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3489,50 грн, щомісяця, до досягнення 23- років, або припинення сином навчання. Ухвалою судді від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів викладених вище, не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі. Позивач додатково зазначила, що її дохід не дозволяє самостійно нести витрати по утриманню сина, який навчається. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. У відповідності до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності відповідача, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, постановивши заочне рішення. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьком являється відповідач [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки №517 від 28.09.2023 року [PERSON] дійсно навчається в МВПУ автомобільного транспорту та будівництва ІІІ-го рівня атестації з 01.09.2020р. до 31.12.2023р. за професією слюсар, на денній формі навчання на бюджетній основі. Відповідно до іфнормації з Довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку, [PERSON] зареєстрований та проживає у [ADDRESS] . Позивачка звернулася до суду з вимогами по стягнення аліментів на утримання сина на час навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 3489,50 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що син навчається на стаціонарній формі навчання, а отже немає змоги працювати. Її дохід не дає можливості забезпечити його проживання та утримання. Відповідно до ч.9\~ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України (надалі СК України), сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття, а у випадку передбаченому ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України визначено\~обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів . Так при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття, однак продовжує навчання, навчається стаціонарно в МВПУ автомобільного транспорту та будівництва ІІІ-го рівня атестації з 01.09.2020р. до 31.12.2023р. за професією слюсар, на денній формі навчання на бюджетній основі. Відповідач є особою працездатного віку, відзив на позовну заяву не скерував, матеріальне становище позивачки не дозволяє самостійно нести витрати по утриманню сина, який навчається. Тому враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3489,50 грн, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved