Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [PERSON] , з метою отримання кредитних коштів, підписала заяву № б/н від 26 жовтня 2010 року, відповідно до умов якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в подальшому збільшився до 15400,00 грн. Відповідач підписанням даної заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (Далі-Договір). Позивач умови договору виконав, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором, а відповідач, в свою чергу, неналежно виконує свої зобов`язання за договором та допустила виникнення заборгованості, яка станом на 26.10.2017 року становила 106 000,00 грн., а тому, позивач просив суд стягнути з\~ [PERSON] \~ дану заборгованість та відшкодувати\~ судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн. Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суду від 21.03.2018 року було задоволено позовні вимоги\~ та стягнено\~ з [PERSON] \~ на користь\~ ПАТ КБ «Приватбанк» суму боргу за кредитним договром № б/н від 26.10.2010р., станом на\~ 26.10.2017 року, в розмірі 106 000\~ грн., вирішено питання відшкодування судових витрат (а.с. 58-59). Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідачем [PERSON] ,\~\~ яка діє через свого представника адвоката Коваль О.П.,\~ 01.08.2023 року було подано заяву про перегляд заочного рішення. (а.с.67-73). 31.08.2023 року ухвалою суду, заяву [PERSON] \~ про перегляд заочного рішення по справі\~ № 357/15912/17\~ за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено, заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2018 року скасовано та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. (а.с.96-97). 13.11.2023 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Коваль О.П. надійшли письмові пояснення по справі\~ (а.с.102-103). 16.11.2023 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Коваль О.П. надійшла заява про застосування строку позовної давності до вимог по даній справі. Позивач АТ КБ «Приватбанк»,\~ будучи\~ належно повідомленим про розгляд справи,\~ в судове засідання\~ не направив свого представника. Відповідач та представник відповідача\~ в судове засідання не з`явилися,\~ про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. /14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне і скорочене найменування позивача Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «Приватбанк»/. Згідно свідоцтва про зміну імені (серія [NUMBER] ) [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.97) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 26 жовтня 2010 року\~ між\~ АТ КБ «Приватбанк» та\~ [PERSON] \~ було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з умовами [PERSON] \~ просить АТ КБ «ПриватБанк» надати платіжну картку Кредитка «Універсальна» і погоджується з тим, що ця заява разом із пам`яткою, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, -\~ становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9). Позивач у справі посилається на те, що відповідач була ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Банком долучено умови та правила надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-20210-256, на яких відсутній підпис клієнта - відповідача у справі (а.с.11-34). Відповідач не заперечує підписання Анкети-заяви та визнає отримання коштів в кредит. Згідно письмово викладених пояснень, відповідач заперечує розмір відсотків та інші нарахування і умови за даним кредитом. Однак, суд кретично оцінює заперечення відповідача щодо непогодження з банком\~ процентної ставки за даним кредитним договором, оскільки, як слідує з розрахунку заборгованості, відповідач сплачувала відсотки за даним кредитом, а тому мала знати про їх розмір. Відповідач не надала суду доказів, що за Договором №б/н від 26.10.2010 року було погоджено сторонами інший розмір відсотків, або ж, доказів,\~ що мала місце безпроцентна позика. Банком на підставі договору надання банківських послуг було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15 400 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни\~ (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, позивач вказує, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. В порушення умов кредитного Договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання щодо належного та вчасного повернення коштів і станом на 26.10.2017 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 106 000,00 грн. Так, згідно п. 2.1.1.2.1. Договору для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначається в пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, яка вказана у заяві. Згідно п. 2.1.1.2.11 та п. 2.1.1.2.12 Договору карта діє до останнього дня місяця, яка вказана на лицьовій стороні карти, включно. Забороняється використання картки із закінченням терміну дії. Банк не несе відповідальності за несвоєчасне отримання держателем картки, випущеної на новий термін дії. Згідно п. 2.1.1.2.12 Договору після закінчення терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), на основі\~\~ звернення клієнта в банк згідно діючих тарифів. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Договору, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити /зменшити або збільшити, анулювати/ кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.2.4 Договору підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Договору у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п.1.1.1.52 Договору) короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Згідно п. 2.1.1.12.6 Договору за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, з розрахунку 360 календарних днів на рік, . якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13 (пункт не застосовується для Елітних\~ карток\~ Platinum, MC World Elite\~ і VISA Infinite). Згідно п.2.1.1.12.7.3 відсотки за користування Кредитом (кредитним лімітом)\~ і /або Технологічним кредитним лімітом і /або Овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену п.2.1.1.12.4 і п.2.1.1.12.5 при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично втрачені в рахунок Кредиту та/або\~\~ Технологічного кредитного ліміту та /або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт)\~\~\~ і /або Овердрафт стають простроченими кредитами. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Довідкою\~ позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти\~ підтверджено видачу [PERSON] \~ (а.с.8), кредитної\~ картоки [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту 11.03.2008р, і\~ зміну\~ ліміту 20.02.2014\~\~ до 15400, 00 грн. Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання щодо належного та вчасного повернення коштів і станом на 26.10.2017 року\~ позивач нарахував прострочену заборгованість на загальну суму 106000,00 грн., яка складається з 15723,45 грн. - заборгованість за\~ кредитом; 90276,55\~ грн. - заборгованість по процентам.\~\~ Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника\~ від\~\~ 26.10.2010\~\~ року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26.10.2010\~ року, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту. Умови та правила надання банківських послуг не можуть бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Згідно ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тобто відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору, які встановлені у вигляді сплати саме такого розміру процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісій за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.\~ Зазначнна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№ 14-131цс19). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Тому відсутні підстави вважати, що\~ при укладенні договору з [PERSON] \~\~ АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживача» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Також, суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 26.10.2010\~\~ року\~ у\~ вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). У своїй заявві від 16.11.2023 року представник відповідача адвокат Коваль О.В.\~ заявив клопотання про застосування строків позовної давності до вимог по даній справі. Перебіг позовної давності ст. 257 ЦК України щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог, законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 -255 ЦК України. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак, заяву про сплив позовної давності може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання - письмового чи усного, що відповідає вимогам наведених статей процесуального законодавства. З наданих банком розрахунків заборгованості (а.с.6-8) вбачається, що останній платіж в рахунок погашення існуючої заборгованості [PERSON] \~ здійснила 25.06.2014 року, тобто з липня 2014 року мало місце порушення з боку позичальника,\~ а банк звернувся до суду з даним позовом лише 28.12.2017 тобто з пропуском встановленого ЦК України строку позовної давності. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а статтею 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про доцільність застосування строку позовної давності до даних правовідносин. Суд дійшов висновку, що в задоволені позову АТ КБ «ПоиватБанк» слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed