Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, в якій вказує, що з 2016 року по листопад 2020 року вона проживала спільно без реєстрації шлюбу з [PERSON] (далі - заінтересована особа). Через деякий час їх стосунки почали погіршуватися, а з 2020 року [PERSON] , почав систематично проявляти стосовно заявника та її малолітніх дітей безпідставну агресію, психологічно тиснути, погрожувати фізичною розправою, висловлюватися на їх адресу нецензурною лайкою часто перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Внаслідок цього між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство як стосовно заявника, так і стосовно її малолітніх дітей. Агресивна поведінка [PERSON] та постійні сварки стали підставою для припинення їх відносин, втім він все одно не залишає її у спокої, не дає можливості спокійно перебувати вдома. Заявник неодноразово змушена була звертатися за захистом до правоохоронних органів проте, це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки, працівниками поліції йому неодноразово виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про систематичність вчинення домашнього насильства. Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року по справі № 288/38/21 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу. 18 жовтня 2023 року о 16.00 годині [PERSON] за адресою місця проживання заявника, вчинив домашнє насильство відносно неї, а саме вживав нецензурну лексику та погрожував фізичною розправою. Також, 19 жовтня 2023 року о 15.00 годині та 20 жовтня 2023 року о 14.55 годині [PERSON] , за адресою місця проживання заявника, вчинив домашнє насильство відносно неї, а саме вживав нецензурну лексику та погрожував фізичною розправою. Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2023 року по справі № 288/2974/23 [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Систематичні звернення заявником до поліції щодо вчинення [PERSON] домашнього насильства підтверджується листом ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області № 4594 від 06.12.2023 року, а саме: 15.10.2023 року звернення до Відділення поліції № 2 (смт. Попільня) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (домашнє насильство). В ході опрацювання даного повідомлення відносно [PERSON] , складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 20.10.2023 року звернення до Відділення поліції № 2 (смт. Попільня) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (домашнє насильство). В ході опрацювання даного повідомлення відносно [PERSON] складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 20.10.2023 року звернення до Відділення поліції № 2 (смт. Попільня) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (домашнє насильство). В ході опрацювання даного повідомлення відносно [PERSON] , складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 20.11.2023 року звернення до Відділення поліції № 2 (смт. Попільня) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (домашнє насильство). На даний час на розгляді у Попільнянському районному суді Житомирської області перебуває справа № 288/2862/23 про вчинення адміністративного правопорушення [PERSON] (домашнє насильство). 13 грудня 2023 року інспектором СРПП ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Плетенецьким О.В., стосовно [PERSON] , було винесено терміновий заборонний припис строком на 3 доби. Необхідно зазначити, що ні наявність заяв про вчинення адміністративних правопорушень, що пов`язані з домашнім насильством, ні наявність численних протоколів про адміністративне правопорушення, складених за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ні наявність постанов Попільнянського районного суду Житомирської області про притягнення [PERSON] , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173-2 КУпАП жодним чином не впливають на його поведінку та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства у різних формах по відношенню до заявника та до її малолітніх дітей. Всі вищевказані дії з боку [PERSON] , по відношенню до заявника та її малолітніх дітей мають ознаки домашнього насильства. Для уникнення повторних випадків домашнього насильства щодо заявника та дітей, вона вважає, що до [PERSON] , необхідно застосувати обмежувальний припис, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від недопущення повторних випадків вчинення домашнього насильства щодо заявника та її малолітніх дітей. Заявник просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні обмеження його прав: - заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 50 м до місця її проживання за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] особисто та через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, йому невідомому, переслідувати її та в будь - який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити вести листування, телефонні переговори з заявником або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Частина 1 статті 350-5 ЦПК України визначає, що неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно Судового виклику № 288/3529/23/19767/23 від 28 грудня 2023 року розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, заінтересована особа [PERSON] був повідомлений про судове засідання, яке відбудеться 03 січня 2024 року о 11.00 годині. Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 11 січня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень /а.с. 5/. Згідно постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності /а.с. 6/. Відповідно до постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень /а.с. 7/. Як вбачається з відповіді Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області № 4594/217/01-2023 від 06 грудня 2023 року, [PERSON] повідомлено, що її звернення були зареєстровані до Єдиного обліку, а саме: ЄО № 4095 від 20.10.2023 року, ЄО № 4093 від 20.10.2023 року, ЄО № 4014 від 15.10.2023 року, ЄО № 4098 від 20.10.2023 року, ЄО № 4492 від 20.11.2023 року. В ході опрацювання даних повідомлень були складені адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство) /а.с. 8/. Згідно Талону-повідомлення Єдиного обліку № 4492 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.12.2023 року, виданого інспектором- черговим Відділення поліції № 2 (смт. Попільня) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, заяву (повідомлення) [PERSON] зареєстровано в інформаційно -телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за № 4492 /а.с. 9/. Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 343970 від 13 грудня 2023 року, даний припис винесений відносно [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи [PERSON] строком на 3 доби, з 13.12.2023 року до 16.12.2023 року /а.с. 10/. Як вбачається з рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 квітня 2013 року, встановлено факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , будинку, розташованого в [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємцями за законом, право власності в розмірі 1/2 частки за кожним, в будинку та господарсько-побутових приміщеннях, розташованих в [ADDRESS] /а.с. 11/. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 16.10.2013 року реєстраційною службою Попільнянського РУЮ Житомирської області, актуальна інформація про державну реєстрацію права власності, власником 1/2 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , форма власності: спільна часткова /а.с. 12/. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошено у п. п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. У відповідності до правової позиції постанови Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) зазначено наступне. У п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є визначення поняття «домашнє насильство». До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та наданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на шість місяців. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved