Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі до закінчення навчання - 30.06.2025 р. в розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно. Свій позов мотивує тим, що 30 березня 2010 року її батьки розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу вона залишилась проживати з матір`ю та перебувала на її повному утриманні. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 06.12.2019 року у справі №155/369/19 з відповідача на утримання позивачки стягувались аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час позивачка є повнолітньою та навчається на денній формі навчання у ВП «Дубенський фаховий медичний коледж» КЗВО «Рівненська медична академія» РОР, термін навчання - з 15.09.2022 року по 30.06.2025 рік. Остання зазначає, що після розірвання шлюбу з матір`ю відповідач припинив надавати належну матеріальну допомогу на утримання сім`ї та позивачки. Знаючи, що вона потребує постійно батьківської уваги та допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, кошти або іншої матеріальної допомоги на виховання та розвиток позивачки надає нерегулярно та недостатньо. Остання вказує, що відповідач постійно змінює місце роботи, працює на приватні замовлення, в даний час перебуває за кордоном. Враховуючи вищенаведене, те, що вона офіційно не працює, потребує коштів на своє утримання на період навчання, позивачка просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечив. Пояснив, що стягнення аліментів з відповідача в користь позивачки припинено у зв`язку з досягненням останньою повноліття. На даний час відповідач добровільно коштів на утримання дочки [PERSON] , яка навчається, не надає. Остання ніде не працює, стипендії не отримує, сплачує за проживання в гуртожитку по 1000 (одній тисячі) гривень щомісячно, вартість проїзду з м.Дубно Рівненської області, де розташований навчальний заклад, додому становить 200 (двісті) гривень. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи за адресою місця реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву до суду не надходив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №29 від 30 березня 2010 року, про що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до Витягу №1641 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 15 вересня 2023 року за №1641, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою місця проживання матері [PERSON] . Вищенаведене також підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (а.с.10,11). [PERSON] перебуває під наглядом лікувального закладу з дитинства, що стверджується медичною довідкою №10 про перебування дитини під наглядом лікувального закладу від 27.09.2023 р. (а.с.9). Згідно виконавчого листа Горохівського районного суду Волинської області у цивільній справі №155/1939/17, провадження №2/155/369/19, виданого 05 лютого 2020 року, збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] з 750 (сімсот п`ятдесяти) гривень на 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень щомісячно. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Горохівським РВ УМВС України у Волинській області 22 травня 1997 року, РНОКПП [NUMBER] , в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивачка [PERSON] , [INFO] , досягнула повноліття. З довідки відокремленого підрозділу «Дубенський фаховий медичний коледж» комунального закладу вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради від 11 вересня 2023 року № 178 вбачається, що [PERSON] є студентом II курсу ВП «Дубенський фаховий медичний коледж» КЗВО «Рівненська медична академія» РОР, I рівня акредитації, освітньо-професійної програми «Акушерська справа», денної форми навчання. Термін навчання - з 15 вересня 2022 року по 30 червня 2025 рік за державним замовленням (а.с.14). Судом також встановлено, що [PERSON] , якій виповнилось 18 років, навчається на денній формі навчання в м.Дубно, стипендії не отримує, ніде не працює. Остання сплачує щомісячно кошти за проживання в гуртожитку, за проїзд до місяця навчання. У зв`язку з вищенаведеним, [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Добровільно коштів на утримання дочки у зв`язку з навчанням батько не надає. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Також, враховуючи те, що [PERSON] навчається, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, проїзд до навчального закладу, придбання їжі, одягу, взуття, навчального обладнання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батька. У відповідності до положення ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, розмір його щомісячного доходу суду невідомий. Останній відзив на позов не подав, про неможливість надавати матеріальну допомогу позивачці у заявленій сумі не повідомив. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок батька утримувати повнолітню дочку, яка навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про те, що право [PERSON] , яка є повнолітньою, але продовжує навчання, на утримання з боку батька підлягає захисту, а пред`явлений позивачкою позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відтак, суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, на період навчання, до досягнення 23 років. Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №205/1302/16-ц). Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивачка [PERSON] звернулася 19 жовтня 2023 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 1073,60 гривні слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved