Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії. Свої вимоги мотивувала тим, що у зв`язку із введенням воєнного стану та небезпекою перебування на території України, в квітні 2022 року її батько, [PERSON] виїхав з території України на територію Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Зазначила, що 15 серпня 2023 року апостильований актовий запис про смерть № 220 від 25 січня 2023 року на бланку ВСN 608468 виданий у відповідності до Закону «Про реєстрацію народжень та смертей» від 1953 року був отриманий донькою померлого. У зв`язку із наявністю у померлого [PERSON] спадкового майна, а саме квартири [ADDRESS] та декількох розрахункових рахунків, 06 листопада 2023 року [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тітаренко Ольги Сергіївни із заявою щодо спадщини. Однак, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко Ольгою Сергіївною [PERSON] було видано повідомлення № 387/02-14, у відповідності до якого заява про видачу свідоцтва про право на спадщину подана після спливу шестимісячного строку. Роз`яснено, що спадкоємець має право звернутися із позовом до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді від 21 листопада 2023 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання. В подальшому ухвалою суду від 20.12.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, її представник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, розгляд справи просив здійснити у його відсутність. Представник відповідача Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини нявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тітаренко Ольга Сергіївна у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини нявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 25 липня 1958 року Бюро запису актів громадянського стану м. Одеса, [PERSON] , яка народилась [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого Відділом запису актів громадянського стану 17 липня 1981 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. [PERSON] , [INFO] , взяла прізвище чоловіка - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії - тобто днем відкриття спадщини вважається дата [INFO] . Актовий запис про смерть [PERSON] було видано 25 січня 2023 року, у відповідності до законодавства Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, тобто через 7 днів після відкриття спадщини. Апостилювання актового запису про смерть [PERSON] було здійснено 30 березня 2023 року Міністерством іноземних справ, справ Співдружності та розвитку у місті Лондоні, тобто через 71 день або 2,5 місяці після відкриття спадщини. Апостильований актовий запис про смерть [PERSON] був отриманий [PERSON] 15 серпня 2023 року та у той же день перекладений на українську мову, тобто через 7 місяців після відкриття спадщини. Таким чином, актовий запис про смерть [PERSON] було отримано [PERSON] вже у той час, коли сплив шестимісячний строк на подання заяви для прийняття спадщини. Звертаючись до суду з даним позовом, Позивачка вказує, що була переконана, що у неї є 10 місяців для подання заяви для прийняття спадщини і строк спливає лише 18 листопада 2023 року, спираючись на нормативно-правові акти та довіряючи органам державної влади, які їх приймали, на будучи обізнаною про зашвидку мінливість норм українського законодавства. У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 2 статті 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України. Відповідно до частин 1, 2 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що передбачено частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України. Як зазначено у Пленумі Верховного Суду України, а саме пункті 24 постанови від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини З статті 1272 Цивільного кодексу України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності Цивільним кодексом України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина 2 статті 1272 Цивільного кодексу України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Слід зазначити, що представник Одеської міської ради, залученої до участі у справі у якості відповідача, жодних заперечень на поданий позов не надав, відзиву не надав, у судові засідання, що призначались судом, не з`явився. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 Цивільного кодексу України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». В редакції постанови № 164 від 06 березня 2022 року було установлено, що перебіг строків на для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану. В редакції постанови № 164 від 29 червня 2022 року, яка діяла до 19 червня 2023 року, було установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив висновок, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж Цивільний кодекс України, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (частина 2 статті 4 Цивільного кодексу України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 Цивільного кодексу України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, Цивільного кодексу України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням Цивільного кодексу України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням Цивільного кодексу України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 Цивільного кодексу України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (стаття 1272 Цивільного кодексу України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина 1 статті 1273 Цивільного кодексу України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: - \~ \~ \~ \~правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; - \~ \~ \~ \~строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 Цивільного кодексу України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина 2 статті 1272 Цивільного кодексу України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 Цивільного кодексу України). законодавець як у статті 1270 Цивільного кодексу України , так і в інших нормах Цивільного кодексу України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; - \~ \~ \~ \~пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270,1272 Цивільного кодексу України, а тому не підлягає застосуванню. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог частини 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, [PERSON] , звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті батька і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Більш того, 19 червня 2023 року, набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів Україна від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови Кабінету Міністрів Україна від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. Відповідно до частин 1, 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: - у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій, її батько, [PERSON] покинув територію України; - смерть спадкодавця сталася у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, отримання документів, що підтверджують смерть [PERSON] , а також їх апостилювання та направлення [PERSON] залежало від волі виключно третіх осіб тому тривало достатньо довго; - вона не могла прискорити дії третіх осіб перебуваючи на території України, не володіючи англійською мовою, не знаючи норм законодавства Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії; - у зв`язку із суперечливими положеннями законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, розглянувши справу, вважає поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON] та обґрунтованою, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно та з обліком викладеного, суд вважає за можливе продовжити позивачу строк на прийняття спадщини за заповітом терміном на 2 місяці. Відповідно до\~ \~ст.\~263\~ ЦПК\~ України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. На підставі викладеного і

Outcome: approved