Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

17 жовтня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Жадобін Віталій Ігорович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин Оксана Степанівна, Приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин Оксани Степанівни перебуває ВП № 67494798 від 12.11.2021 за яким стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (надалі - Відповідач), а боржником [PERSON] (надалі - Позивач). Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис виданий приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною №9063 від 12.03.2021. У відповідь на запит адвоката Жадобіна Віталія Ігоревича відповідач, повідомив, що позивач та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали кредитний договір №491672700 від 14.11.2019. Право вимоги за кредитним договором 18.02.2020 було відступлено ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відповідно до договору факторингу №66. Надалі, право вимоги за кредитним договором 29.01.2021 було відступлено ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відповідно до договору факторингу №05/0820-01. Поряд із цим ТОВ «ОНЛАЙН ФІНАНС» надало копію кредитного договору та ряд інших документів, але не було надано копії виконавчого напису №9063. Тому, адвокат звернувся із запитом до приватного виконавця і в наслідок чого стало відомо, що через військову агресію рф усі оригінали документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження, було знищено, включаючи матеріали виконавчих проваджень та архіви. Поряд із цим, документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Володимирівни не передавалися до Київського обласного державного нотаріального архіву, а мають зберігатися за місцем розташування колишнього приватного нотаріуса. Однак, звертаючись із запитами на адресу приватного нотаріуса, уся кореспонденція повертається без отримання, оскільки з 21.04.2021 року діяльність приватного нотаріуса припинена на підставі Наказу Міністерства юстиції України № 1424/5 від 19.04.2021. Ряд наведених обставин свідчить про те, що позивач позбавлений можливості самостійно отримати копію виконавчого напису нотаріуса №9063 від 12.03.2021, а тому було заявлено клопотання про витребування доказів судом. Оскаржуючи до суду виконавчий напис №9063, вчинений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 12.03.2021, представник позивача зазначає, що його вчинено з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», з порушенням умов безспірності заборгованості чи іншої відповідальності Боржника, оскільки: кредитний договір не є нотаріально посвідченим та не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вчиняючи 12.03.2021 виконавчий напис №9063, приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в Інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 №23, у зв`язку з чим недотрималась умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем необхідних документів для його вчинення; зобов`язання підтверджуються сумнівною довідкою «Виписка з особового рахунку за Кредитним договором», при цьому, боржник заперечує суму боргу та зазначає, що сума простроченої заборгованості є незаконною та не відповідає дійсності. При вчиненні спірного виконавчого напису нотаріус не отримував первинних документів щодо видачі [PERSON] грошових коштів (кредиту) та здійснення його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), відтак у нього не було підстав вважати, що заборгованість позивача перед ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (правонаступником первісного кредитора) є безспірною. Первинні облікові документи, оформлені у порядку визначеному статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5, відсутні; боржника не було повідомлено про вимогу усунення порушення, що порушує безспірний порядок, при цьому приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. неправомірно позбавила позивача права надати свої заперечення, що об`єктивно існують, щодо нарахованої заборгованості за прострочені відсотки. Таким чином, позивач просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, вчинений 12.03.2021 та зареєстрований у реєстрі за №9063, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у розмірі 25985,75 грн., таким, що не підлягає виконанню та вирішити питання про стягнення з відповідача на його користь судових витрат у розмірі 1610,40 грн судового збору, 15000,00 грн витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 18 жовтня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним та враховуючи положення статей 274, 279 ЦПК України. Також, за клопотанням сторони позивача, вказаною ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Володимирівни належним чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого 12 березня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №9063, а також, належним чином завірені, копії всіх документів, на підставі яких був вчинений вказаний виконавчий напис. Крім цього, 18 жовтня 2023 року постановлено ухвалу суду про забезпечення позову, якою зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67494798 від 12 листопада 2021 року, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, який вчинений 12 березня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за №9063, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 25985,75 гривень, до набрання рішенням суду у цивільній справі №363/5889/23 законної сили. Позивачу та його представнику було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, після чого, сторона позивача з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не зверталась. Відповідачу та третім особам копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками було надіслано за адресам зазначеними у позовній заяві. Судову кореспонденцію відповідачем отримано 02 листопада 2023 року, проте він не скористався правом, передбаченим статтею 178 ЦПК України, та не подав до суду відзив на позовну заву. Водночас, на адресу суду надійшли письмові заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу, вважаючи їх розмір заявленим та неспівмірним із складністю справи, що розглядається. При цьому, вказані заперечення, не містять доказів направлення їх копії на адресу інших учасників справи, про що 4 грудня 2023 року судом складено акт про відсутність документів зазначених у додатках до заперечень. Судова кореспонденція,\~надіслана приватному\~нотаріусу Обухівського\~нотаріального округу\~Київської області\~Головкіній Яні\~Вікторівні,\~повернулась на\~адресу суду\~без вручення\~з причин\~«адресат вибув».\~Як наслідок,\~залишилась без\~виконання ухвала\~суду про\~відкриття провадження\~у частині\~витребування у\~приватного нотаріуса\~Обухівського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Головкіної Яни\~Володимирівни належним чином завіреної копії виконавчого напису, вчиненого 12 березня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №9063, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості. Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин Оксана Степанівна, отримавши судову кореспонденцію 2 листопада 2023 року, правом надати пояснення щодо позову не скористалась, із заявами та/або клопотання до суду не зверталась. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 14 листопада 2019 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір №491672700, згідно умов якого товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму 7750 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно пункту 1.4. цього договору. На вказаному договорі відсутні відомості про його нотаріальне посвідчення (а.с. 34-35). 12 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин Оксаною Степанівною відкрито виконавче провадження №67494798 на підставі виконавчого напису №9063, виданого 12 березня 2020 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, яким «стягнути з [PERSON] , який(яка) є боржником за кредитним договором №491672700 від 14.11.2019 року укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (код 38569246), правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №85 від 23.06.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (код 39700642), правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимог №3 від 29.01.2021 є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (код 42254696), далі іменований - стягувач. Сума заборгованості складає 25985,75 грн. в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7750,00 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 14663,00 гри. - строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3572,75 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 1200,00 гри., які підлягають стягненню з боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» складає 27185,75 грн.» (а.с. 19). Як убачається із відповіді приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С., наданої на адвокатський запит [PERSON] , щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження №67494798 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №9063, виданого 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Я.П., внаслідок військової агресії російської федерації, офіс приватного виконавця повністю знищено, в тому числі згоріли всі оригінали виконавчих документів, матеріали виконавчих проваджень, архіви, номенклатура справ тощо (а.с. 24). З відповіді Управління нотаріату ЦМУ МЮ (м. Київ), наданої на запит адвоката Жадобіна В.І., убачається, що нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. припинено з 21 квітня 2021 року, згідно з наказом Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21 квітня 2021 року № 451/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В.», яке переглядалось в судовому порядку та набрало законної сили. Крім того, зазначено, що документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. не передані до Київського обласного державного нотаріального архіву та повинні зберігатись за місцем розташування робочого місця колишнього приватного нотаріуса (а.с. 22-23). Так, за клопотанням представника позивача, відповідно до статті 84 ЦПК України, ухвалою суду від 18 жовтня 2023 року було витребування у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Володимирівни належним чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого 12 березня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №9063, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 5985,75 гривень, а також, належним чином завірені, копії всіх документів, на підставі яких був вчинений вказаний виконавчий напис. Проте вказане судове рішення повернулося до суду без вручення приватному нотаріусу з причин «адресат вибув», а ухвала суду залишилася без виконання. Незважаючи на\~відсутність виконавчого\~напису у\~матеріалах справи,\~з урахуванням\~постанови приватного\~виконавця від\~12\~листопада 2021\~року про\~відкриття виконавчого\~провадження №67494798\~з виконання\~виконавчого напису\~№9063\~від 12\~березня 2021\~року,\~виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., інформації про припинення нотаріальної діяльності вказаного нотаріуса з 21 квітня 2021 року, а також відсутність будь-яких заперечень у цій частині від відповідача у справі, у суду відсутні підстави вважати, що виконавчий напис №9063 від 12 березня 2021 року не видавався приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіноою Я.В. і це не є підставою для неможливості розгляду цієї справи. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено у главі 14 Закону України «Про нотаріат». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам статті 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме пункт 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зобов`язано Кабінет міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Згідно з позицією вказаного Суду, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З врахуванням вищевказаного, відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог статті 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Вчинення нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц. У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший - підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, у суду є усі підстави дійти висновку, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом допущено порушення порядку його вчинення, не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості, не повідомлено боржника щодо вчинення такого напису та надання можливості останньому висловити свої заперечення щодо заборгованості. У матеріалах справи відсутні докази які б спростовували доводи позивача та заявлені ним позовні вимоги. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, у клопотанні про зменшенні судових витрат на правничу допомогу представник відповідача зазначає про небгрунтованість розміру витрат на правову допомогу, проте зважаючи на те, що вказані заперечення подано до суду без доказів надсилання їх копії іншим учасникам провадження, суд не бере їх до уваги, водночас враховує наступне. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, частини восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Також, у пунктах 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). На підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви додано копії: Договору про надання правової допомоги №19/07-КО-АО від 19.07.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «СЕНСУМ» та [PERSON] (а.с. 27,43-45); Додатків №1 та №2 до Договору про надання правової допомоги Перелік Уповноважених осіб, Система тарифів Адвокатського об`єднання (а.с. 29, 45); Заявки № 1-ЖВ від 19.07.2022 до договору про надання правничої допомоги, відповідно до якої вартість надання послуг становить 15000,00 грн (а.с.46); посвідчення адвоката Жадобіна В.І. та Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 48), а також Ордер про надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Жадобіним В.І., виданий на підставі Договору про надання правової допомоги №19/07-КО-АО від 19.07.2022 (а.с. 30, 47). Крім цього, у позовній заяві міститься детальний опис наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги №19/07-КО-АО від 19.07.2022 року, заявки №1-ЖВ від 19.07.2022 року, згідно якого: складання, формування та направлення адвокатського запиту приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Микитин Оксані Степанівні складає 1 годину витраченого часу та вартує 2500,00 грн; Аналіз відповіді на адвокатський запит від приватного виконавця та матеріалів, що містяться в АСВП у ВП 67494798 складає 0,5 годин витраченого часу та вартує 1250,00 грн; Складання, формування та направлення адвокатського запиту приватному нотаріусу Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіній Яні Вікторівні складає 1 годину витраченого часу та вартує 2500,00 грн; Складання, формування та направлення адвокатського запиту ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» складає 1 годину витраченого часу та вартує 2500,00 грн; Аналіз відповіді на адвокатський запит від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» складає 0,5 годин витраченого часу та вартує 1250,00 грн; Складання, формування та направлення Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складає 1 годину витраченого часу та вартує 2500,00 грн; Складання, формування та направлення позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, заяви про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів складає 8 годину витраченого часу та вартує 20000,00 грн. В цілому кількість витраченого часу адвокатом 13 годин, 15000,00 гривень. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (пункт 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду ввід 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. За правилами оцінки доказів, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Детально вивчивши розрахунок витрат на правову допомогу, наданий представником позивача, матеріли справи у цій частині, врахувавши, що справа є незначної складності, згідно вимог ЦПК розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, наявність в даній категорії справ узгодженої та усталеної судової практики, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існування відпрацьованої адвокатської практики у даній категорії справ та невеликий обсяг запитів про витребування доказів та їх досліджених, які не потребували значного часу для вивчення та аналізу, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. Саме такий розмір витрат є об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1610,40 гривень.

Outcome: approved