Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ), звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення аліментів, в якому вказала, що Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час вона та її дочка мають зареєстроване місце проживання в будинку [ADDRESS] . Після припинення сімейних відносин [PERSON] перестав брати участь в утриманні дитини, дуже рідко сплачував незначні аліменти. Наразі [PERSON] працевлаштований та отримує дохід, який витрачає виключно на свої потреби не турбуючись про потреби дитини. Позивач також працює але розмір її заробітної плати не дозволяє їй забезпечити дитину всім необхідним. [PERSON] просить суд стягнути аліменти за минулий час, зважаючи на наступне. 06 березня 2023 року позивач звернулася до Макарівського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу. 22 березня 2023 року судом було прийнято ухвалу про відмову стягувачу в особі представника адвоката Бондара Антона Вікторовича, у видачі судового наказу про стягнення з Боржника аліментів на утримання дитини. Пізніше Київським апеляційним судом було скасовану вищевказану ухвалу, а справу було повернуто до розгляду до суду першої інстанції. 08 червня 2023 року суддею Косенко А.В. було винесено нову ухвалу про відмову у видачі судового наказу з наступних мотивів. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач зареєстрована в місті Макарові, Київської області, що належить до територіальної підсудності Макарівського районного суду Київської області, а отже Позивач вірно скористалась своїм право вибору підсудності та звернулась із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів за своїм місцем реєстрації проживання. Отже Позивачка вважає, що в розмінні ч. 2 ст. 191 СК України вживала заходів щодо отримання аліментів, що є підставою для їх стягнення за минулий час. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 06 березня 2023 року і до досягнення дочкою повноліття. Ухвалою суду від 19.07.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 19.07.2023 року та позовну заяву з додаткам відповідач отримав 05.12.2023 року, що підтверджується рекомендованим відправленням про вручення поштового відправлення №0600232862790. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Як вказала [PERSON] у своєму позові та що не заперечив відповідач, на її утриманні перебуває спільна з відповідачем дитина, дочка - [PERSON] , [INFO] . На даний час Позивач та її дочка мають зареєстроване місце проживання в будинку [ADDRESS] . Після припинення сімейних відносин [PERSON] перестав брати участь в утриманні дитини, дуже рідко сплачував незначні аліменти. Наразі [PERSON] працевлаштований та отримує дохід, який витрачає виключно на свої потреби не турбуючись про потреби дитини. Позивач також працює але розмір її заробітної плати не дозволяє їй забезпечити дитину всім необхідним. [PERSON] просить суд стягнути аліменти за минулий час, зважаючи на наступне. 06 березня 2023 року позивач звернулася до Макарівського районного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу. 22 березня 2023 року судом було прийнято ухвалу про відмову стягувачу в особі представника адвоката Бондара Антона Вікторовича, у видачі судового наказу про стягнення з Боржника аліментів на утримання дитини. Пізніше Київським апеляційним судом було скасовану вищевказану ухвалу, а справу було повернуто до розгляду до суду першої інстанції. 08 червня 2023 року суддею Косенко А.В. було винесено нову ухвалу про відмову у видачі судового наказу з наступних мотивів. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач зареєстрована в місті Макарові, Київської області, що належить до територіальної підсудності Макарівського районного суду Київської області, а отже Позивач вірно скористалась своїм право вибору підсудності та звернулась із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів за своїм місцем реєстрації проживання. Отже Позивач в розмінні ч. 2 ст. 191 СК України вживала заходів щодо отримання аліментів, що є підставою для їх стягнення за минулий час. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про стягнення аліментів таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено. Проте, що стосується стягнення аліментів за минулий час, а саме з 06.03.2023 року у зв`язку з тим, що позивачка вживала заходів щодо отримання аліментів, що є підставою для їх стягнення за минулий час та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Суд не може задовольнити дану вимогу адже в розумінні ч.2 ст.191 СК України, у позивачки не виникло право на стягнення аліментів за минулий час, адже матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням [PERSON] від їх сплати. У зв`язку з чим аліменти слід стягнути починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 11.07.2023 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 грн. судового збору. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial