Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи - служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Свою позовну заяву мотивує тим, що з 18 липня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року шлюб з відповідачем розірвано. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Станом на 02 січня 2023 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 168 598,91 грн., яка на даний час не погашена. Син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, вона самостійно займається його вихованням, відповідач безвідповідально ставиться до свого батьківства, свідомо нехтує спілкуванням з сином, не вчиняє жодних дій, які б свідчили про його бажання виконувати батьківські обов`язки. Відповідач не цікавиться життям дитини, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори та загальношкільні заходи, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчанням, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, самоусунувся від виховання сина, фактично переклавши свої обов`язки на неї (позивача). Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виховання дитини. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання на 12 жовтня 2023 року. Підготовче засідання неодноразово відкладалося, останній раз на 11 грудня 2023 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 11 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 грудня 2023 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач та її представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі та без участі її довірительки, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи тільки з його участю суду не надав. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2023 року, з урахуванням думки позивача, постановлено провести заочний розгляд справи. Представники третіх осіб, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13-14). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 04 січня 2022 року, [PERSON] , 2015 року народження, є дитиною з інвалідністю (а.с.31). Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 29 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 29 вересня 2017 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку (а.с. 24-27). Згідно з довідками № 01-51/175 та № 01-51/176, виданих директором Славутицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Ігнатовою А., [PERSON] , [INFO] , навчається в Славутицькому закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2. За час навчання дитини в навчальному закладі батько не брав участі в організації освіти дитини, не спілкувався із вчителями, не супроводжував сина, не відвідував батьківські збори та загальношкільні заходи (а. с. 15-16). Згідно із довідкою Центру комплексної реабілітації дітей з інвалідністю та осіб з інвалідністю «БЛАГОДАР» № 1-38/22 від 21 грудня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , отримує реабілітаційні послуги в Центрі комплексної реабілітації дітей з інвалідністю та осіб з інвалідністю «БлагоДар» відповідно до індивідуальної програми з 03 січня 2022 року, на які його супроводжують мама або бабуся і дідусь (а. с. 17). Позивачка [PERSON] працює в КП «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради на посаді озеленювача дільниці благоустрою та озеленення служби благоустрою та озеленення з 25 липня 2022 року, отримує заробітну плату. За час роботи [PERSON] зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінарний працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосується її професійної діяльності і знаходяться в межах її компетенції. Неодноразово залишалася на усне прохання керівництва на роботі після завершення робочого часу для вирішення проблем під час кризової ситуації, що підтверджується Довідкою КП «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради» № 709 від 19 грудня 2022 року, Довідкою про доходи № 14 від 20 грудня 2022 року, характеристикою (а. с. 18-19, 21). Згідно із повідомленням № 1-26/018 від 20 січня 2023 року, наданим директором центру КЗ «Славутицький міський центр соціальних служб» Славутицької міської ради Божок А., родина [PERSON] перебувала на обліку у Славутицькому міському центрі соціальних служб з 12 травня 2021 року до 24 вересня 2021 року, як сім`я, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Родину було поставлено на облік по причині самозвернення щодо сприяння у вирішенні питання стосовно надання дитині суб`єктами соціальної роботи медичних та освітніх послуг. Родині [PERSON] надано послуги інформування та консультування з питань проходження медичного огляду дитини та влаштування дитини до відвідування закладу дошкільної освіти. За період роботи із сім`єю фактів неналежного батьківства зі сторони матері [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] зафіксовано не було. На період перебування родини на обліку, батько дитини, [PERSON] на зв`язок з фахівцем центру не виходив, особисто не звертався, участі у вирішенні питань щодо стану здоров`я, розвитку та освіти дитини не приймав (а. с. 20). Згідно із довідкою № 05-06/20/2023 від 10 квітня 2023 року, виданою виконавчим комітетом Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає - [ADDRESS] , разом з нею проживає син [PERSON] , 2015 року народження (а. с. 23). З акту обстеження умов проживання № 01-22/59 від 30 червня 2023 року вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом із: сином [PERSON] , тіткою [PERSON] , дядьком [PERSON] . На час обстеження санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають загально - прийнятим нормам, у квартирі чисто, помешкання облаштоване відповідними меблями, для дитини створені всі необхідні умови для проживання та розвитку, дитина відвідує спортивну секцію з карате, з травня 2023 року відвідує центр комплексної реабілітації дітей з інвалідністю та осіб з інвалідністю «Благодар». Матір забезпечує базові потреби дитини. Батько [PERSON] безвідповідально ставиться до свого батьківства, свідомо нехтує спілкуванням з сином, не вживає жодних дій, які б свідчили про його бажання виконувати батьківські обов`язки (а. с. 28-30). Згідно із розрахунками заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 56212223 від 02 січня 2023 року, виданими Менським відділом державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 31 грудня 2022 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 168 598,91 грн (а. с. 33-38). Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області №1072 від 07 грудня 2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.116-117). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України). При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або за забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. У п. п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», на думку суду, не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Частинами 4 та 5 ст. 19 Сімейного кодексу України визначено, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виходячи з встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню сина, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, не проживає разом з сином, не бере участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться його життям, не піклується про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення батька від виховання дитини та приходить до висновку про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Кеpуючись статтями 150-152, 155, 164-166 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 58, 60 ЦК України, статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 284, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved