Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

27 вересня 2022 року позивач звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 05 листопада 2021 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від подружнього життя, ще до реєстрації вказаного шлюбу, у них народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . З підстав недосягнення ними добровільної домовленості щодо участі у матеріальному забезпеченні дитини, рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2022 року з позивача було стягнено аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У подальшому, оскільки їх подружнє життя не склалося рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2023 року шлюб між ними було розірвано та стягнено з позивача на користь відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивач вказує, що він часто спілкується з донькою та при особистих зустрічах купляє їй продукти харчування, одяг, іграшки та інші необхідні для неї речі. Наголошує, що на даний час він має постійне місце роботи, проте отримує заробітну плату у незначному розмірі. Оскільки він має незадовільний стан здоров`я, наявна постійна потреба у проходження ним лікування, що потребує значних матеріальних витрат. Крім того, стверджує, що на його утриманні перебуває його мати, яка також хворіє та потребує від нього додаткових витрат для лікування. У зв`язку з цим, він вимушений частково відмовляти собі у речах необхідних для проживання, заощаджуючи кошти для можливості свого та матері лікування. Наголошує, що він не відмовляється сплачувати аліменти на утримання доньки та дружини, при цьому, зважаючи на його матеріальний стан та проблемі зі здоров`ям, у нього відсутня змога сплачувати аліменти у розмірі вказаному у рішеннях суду. Таким чином, позивач вважає, що наявні правові підстави для зміни встановленого судом розміру аліментів та просить суд зменшити їх розмір, зокрема з 1/4 частки, яка стягується на дитину, до 1/15 частки, та з 1/8 частки яка стягується на дружину, до досягнення дитиною трьохрічного віку, до 1/15 частки з усіх видів його заробітку. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 29 листопада 2023 року. 29 листопада 2023 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із клопотанням про долучення до матеріалів справи письмових доказів по справі фіскальні чеки, на підтвердження витрат, здійснених на дитину протягом останнього місяця (а.с. 52). Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19 грудня 2023 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, перед його початком звернувся з заявою про проведення судового засідання без його участі, заявлені ним позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, перед його початком звернулася з заявою про проведення судового засідання без її участі, заявлені до неї позовні вимоги не визнала та заперечила щодо їх задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, [INFO] у сторін по справі народилася спільна донька - [PERSON] , що доводиться копією відповідного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). 05 листопада 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с. 8). Оскільки домовленості між батьками дитини щодо способу виконання свого обов`язку по її утриманню досягнуто не було, в межах цивільної справи №731/322/22, рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2022 року було стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Вказані обставини доводяться відповідною копією рішення суду, з відміткою про набрання законної сили 28 жовтня 2022 року (а.с. 10-11). У подальшому, оскільки їх подружнє життя не склалося рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2023 року по справі №731/493/22 шлюб між ними було розірвано та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/8 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 грудня 2022 до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Свідченням чого є копія відповідного рішення суду (а.с. 12-13). Вказане рішення суду не оскаржувалося та 30 березня 2023 року набрало законної сили. Як вбачається з довідки №27.13-32/5112/23 від 15 вересня 2023 року, виданої начальником Варвинського відділу ДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Коротун О., на виконання вказаних рішень суду Варвинським районним судом Чернігівської області були видані відповідні виконавчі листи, які були пред`явлені до примусового виконання у межах відповідних виконавчих проваджень №70436158 від 29 листопада 2022 року та №71679896 від 27 квітня 2023 року. Станом 15 вересня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] відсутня (а.с. 15). Суд, аналізуючи зміст позову та позицію позивача констатує, що підставою на обґрунтування необхідності зменшення раніше визначеного судом розміру аліментів, які стягуються на утримання доньки позивача та його колишньої дружини, є його незадовільний стан здоров`я та недостатність отриманих ним доходів для можливості його лікування і надання матеріальної допомоги матері, яка також хворіє та потребує додаткових фінансових витрат. З метою підтвердження вказаних обставин позивач долучив до матеріалів справи наступні письмові докази. Довідку про сплачені ним аліменти №01/01/13/05/04/01-02/02/308 від 11 вересня 2023 року, зміст якої відображає, що позивач працює у Гнідинцівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта» на посаді машиніста технологічних насосів та його дохід за період з січня 2023 року по серпень 2023 року, без врахування нарахованих податків та стягнених аліментів, становить - 153\~063, 08 грн. Розмір сплачених ним аліментів за вказаний період становить - 46\~609, 12 грн (а.с. 16). На обґрунтування доводів щодо його незадовільного стану здоров`я надав до суду відповідні довідки від 30 серпня 2023 року та 01 вересня 2023 року, які видані КНП «Варвинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (а.с. 17-18), аналізуючи зміст яких можливо констатувати наявність у [PERSON] проблем зі здоров`ям, які з метою його покрашення потребують додаткових матеріальних витрат у виді придбання необхідних лікарських препаратів. Також, позивач вказує на необхідності його участі у матеріальному забезпеченні матері, яка також має незадовільний стан здоров`я, на підтвердження чого надав виписку від 04 вересня 2023 року із медичної карти №020152 амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , видану лікарем КНП «Варвинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Зміст вказаної виписки відображає перелік захворювань та призначені препарати для лікування (а.с. 19). Крім того, надав суду роздруківки з медичними препаратами та їх цінами, які відповідно до позиції позивача необхідні для підтримання його стану здоров`я та його матері (а.с. 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37). При цьому, будь-які докази на підтвердження родинних зв`язків позивача з [PERSON] та перебування вказаної особи на його утриманні, матеріали справи також не містять. У свою чергу, відповідач категорично заперечує щодо вимог пред`явленого до неї позову, наполягаючи на відмові у його задоволенні. З метою підтвердження наявності у неї витрат на утримання доньки та забезпечення своїх матеріальних потреб, долучила до суду відповідні квитанції та фіскальні чеки, оплата яких здійснювалася у період жовтня, листопада 2023 року (а.с. 53, 54, 55, 56). Щодо заявленої позивачем вимоги щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини, слід зазначити наступне. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зауважує, що зміна у зв`язку з такими обставинами матеріального становища платника аліментів як підстава для зменшення стягуваних аліментів повинна бути істотною в такій мірі, що прямо впливає на спроможність платника сплачувати аліменти в попередньому розмірі та унеможливлює таку сплату. Ці обставини підлягають належному доказуванню. Аналізуючи заробітну плату позивача, а також розмір сплачених ним аліментів за період з січня 2023 року по серпень 2023 року, суд робить висновок, що його дохід, за відрахуванням сплачених аліментів, на переконання суду достатній для забезпечення потреб позивача, у тому числі і можливості систематичного придбання заявлених ним медичних препаратів. Таким чином, вказаний розмір аліментів не обмежує прав позивача на власне забезпечення та є достатнім з огляду на розмір його доходу. Більше того, суд зважає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан на момент звернення до суду із даним позовом є відмінним від його матеріального стану, який існував на час винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача, як на утримання дитини, так і на утримання самої дружини. При цьому, обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Також, суд бере до уваги, що матеріали даної цивільної справи не містять доказів того, що вказаний розмір аліментів, які стягуються з позивача перевищують матеріальні потреби дитини, так як відсутні відомості, що вказані кошти використовуються не за цільовим призначенням та в супереч інтересів дитини. При цьому, обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається також на позивача. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд бере до уваги факт відсутності у матеріалах цивільної справи переконливих доказів, які б підтверджували обставини зазначені позивачем для обґрунтування його позиції щодо необхідності зменшення встановленого рішенням суду розміру аліментів на утримання дитини, які стягуються з позивача. Більше того, на переконання суду заявлений позивачем бажаний розмір аліментів у розмірі 1/15 частки його доходів не зможе забезпечити дитині необхідний та достатній гармонійній розвиток, а тому вказана вимога про зменшення розміру аліментів на 1/15 частину від усіх видів заробітку (доходу) суперечить, перш за все, як інтересам неповнолітньої доньки [PERSON] , так і змісту ст. 183 СК України. Щодо заявленої позивачем вимоги щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання його колишньої дружини, на період досягнення їхньої дитини трьох років, слід зазначити наступне. Суд зважає, що аргументи позивача в частині необхідності зменшення аліментів, які стягуються на утримання дружини, є аналогічні обґрунтуванням заявленим позивачем щодо зменшення аліментів, які стягуються на утримання дитини. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Слід наголосити, що окремого порядку щодо зменшення аліментів, які стягуються на утримання дружини, до досягнення дитини трьох річного строку, законодавством не визначено, а тому у вказаній категорії правовідносин слід керуватися загальною нормою, а саме ст. 192 СК України, при цьому суду слід враховувати на фактичну змогу платника аліментів надавати таку матеріальну допомогу. З долучених позивачем до матеріалів справи документів на підтвердження стану свого здоров`я та джерел свого доходу, вбачається, що в останнього наявне постійне місце роботи з стабільною заробітною платою, розмір якої значно перевищує мінімальну заробітну плату, визначену ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік». При цьому, суд повторно зважає на наявні у позивача проблеми зі здоров`ям, що на переконання суду потребує додаткових матеріальних витрат. Разом з тим, аналізуючи вище вказані докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо фактичної можливості позивача надавати відповідачу матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, з підстав наявності у неї відповідної потреби. При цьому, суд бере до уваги, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан на момент звернення до суду із даним позовом є відмінним від його матеріального стану, який існував на час винесення судом рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на її безпосереднє утримання. Більше того слід наголосити, що під час ухвалення судом рішення щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини, судом було враховано вже покладені на нього обов`язки щомісячної сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У зв`язку з цим, враховуючи вищевикладене, зважаючи на повне та об`єктивне дослідження всіх доказів, які наявні у матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення вимог позивача щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на її утримання, до досягнення дитини трьох років, та утримання їхньої доньки. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed