Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

ДКП «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг по теплопостачанню: централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води, що надаються державним комунальним підприємством «Луцьктепло». Однак, відповідач свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2019 року за її особовим рахунком утворилась заборгованість по теплопостачанню в розмірі 60900,53 грн. Крім того, за несвоєчасне внесення плати за послуги на всю суму боргу відповідача на підставі положень ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні нарахування в розмірі 9368,06 грн. та три відсотки річних 2940,12 грн. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в сумі 60900,53 грн., а також інфляційні нарахування у розмірі 9368,06 грн., три відсотки річних 2940,12 грн. та судові витрати в справі. Представник позивача подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в черговий раз подав клопотання про відкладення розгляду справи для можливості укладення мирової угоди з позивачем, однак не представив суду жодних доказів на підтвердження цього. Частинами 1, 2 ст.2\~ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань, ч.1 ст.182 ЦПК України. Одними із засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Як зазначено в ст.10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України"). Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Враховуючи необхідність вирішення справи у розумні строки, суд вважає, що достатніх правових і фактичних підстав для відкладення слухання справи на даний час немає, а подання стороною відповідача чергового клопотання про відкладення розгляду справи суд розцінює як зловживання процесуальними правами, що спрямовані на затягування розгляду справи. Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи. Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа №552/2378/17). Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст.43 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства. А тому, суд розцінює клопотання сторони відповідача, що сповіщений належним чином про час, дату і місце судового засідання, про чергове відкладення розгляду справи, як зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача та її представника за наявними у справі доказами. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а укладання договору про надання послуг є обов`язком обох сторін. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (п. 1 ч. 1ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 68 ЖК України передбачено обов`язок наймача своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які, відповідно до вимог ст. 67 ЖК України, включають послуги по наданню теплової енергії. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом з`ясовано, що відповідач має зареєстроване місце проживання в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою місцевого обчислювального центру (а.с. 5) та їй надаються послуги по теплопостачанню, що стверджується розрахунком нарахувань і оплати за послуги з теплопостачання (а.с. 4). З даного розрахунку також вбачається, що за період з 01 квітня 2015 року по 31 січня 2019 року у відповідача виникла заборгованість перед ДКП «Луцьктепло» за теплопостачання в розмірі 60900,53 грн., з них: за опалення в розмірі 44681,28 грн., за гарячу воду 16219,25 грн. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови надання житлово-комунальних послуг по теплопостачанню, отже позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 60900,53 грн., а також інфляційні нарахування та три відсотки річних на вказану суму боргу, які складають 9368,06 грн. та 2940,12 грн. відповідно. При цьому, доводи представника відповідача про строки давності є необґрунтованими, так як вбачається із представленого розрахунку, відповідачу нараховано заборгованість з 2015 по 2019 рік і протягом вказаного періоду були часткові проплати за надані послуги, а тому зазначені строки переривалися. При цьому, безпідставними є посилання про наявний борг від попереднього власника, оскільки відповідач набула право власності на житло у 2013 році, а боргові зобов`язання виникли з 2015 року. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 1921,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст.11, 509, 526, 625 ЦК України, ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.п. 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630,

Outcome: approved