Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.02.1962. \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2022. \~ \~ \~ \~З матеріалів спадкової справи № 118/2022 (№ спадкової справи у Спадковому реєстрі: 69997295) випливає, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Моргунова О.В. від 07.07.2023 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою Новомиколаївського БТІ від 19.05.2023 № 52, житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. \~ \~ \~ \~Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.07.2023 № 338342101 підтверджується відсутність інформації щодо житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до технічного паспорта, складеного 10.08.1989, на житловий будинок індивідуального жилого фонду, розташованого за адресою: [ADDRESS] , власником будинку зазначена [PERSON] , будинок побудовано у 1968 році. Позивач не надав суду доказів щодо зміни нумерації будинку з 19 на 13, про що зроблено відмітку у технічному паспорті. Згідно з обліковою карткою об`єкта погосподарського обліку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зазначається про наявність земельних ділянок загальною площею 16,36 га у користуванні об`єкта, особи, які ведуть особисте селянське господарство: [PERSON] та [PERSON] , проте відсутня будь-яка інформація щодо року побудови (введення в експлуатацію) житлового будинку. Водночас зазначена облікова картка об`єкта погосподарського обліку не є випискою з погосподарської книги, як зазначає позивач, а є документом статистичної звітності, складеним після 2000 року, що випливає з грифу затвердження її форми. Також, позивачем не надано суду доказів стосовно зазначеної в обліковій картці об`єкта погосподарського обліку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,10 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Належність правовстановлюючих документів на спадкове майно встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 19851988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Проте, позивач не надав суду витягу (належним чином засвідченої копії) з погосподарської книги за період з 1968 по 1995 рік щодо житлового будинку [ADDRESS] , яким би підтверджувалося набуття спадкодавцем права власності на цей будинок, або будь-якого іншого правовстановлюючого документа спадкодавця на цей будинок, а так само і на земельну ділянку, на якій він розташований. З пояснень позивача судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] був придбаний матір`ю позивача, приблизно у 1982 році. Водночас договору купівлі-продажу зазначеного будинку позивач суду не надав, при цьому, як пояснив позивач, він не впевнений в тому, чи укладався такий договір взагалі, чи придбання будинку було здійснено за усною угодою. З огляду на викладене, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування заявлених вимог, не підтвердилися за результатом дослідження наданих суду доказів, у зв`язку з чим суд визнає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed