Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.06.2014 року Виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 18. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 20.06.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 18. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейне життя та виховання дітей, виконання батьківських обов`язків, на підставі чого у сім`ї відбуваються сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття поваги і любові один до одного. Вважає збереження сім`ї та примирення з відповідачем неможливим, а подальше перебування в шлюбі із відповідачем суперечить їх інтересам. Відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має. Так як, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14.09.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про місце, день та час слухання справи був належним чином повідомлений, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, а також шляхом направлення смс повідомлень за номером телефону вказаним позивачем у заяві. Заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Не скористався своїми правами, не надав до суду відзив проти позову та докази по справі, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 червня 2014 року зареєстрований Виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття поваги і любові один до одного. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, разом не проживають, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Шлюб сторони розривають вперше. Оскільки, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Діти проживають з матір`ю, а тому позивач потребує фінансової допомоги. Суду не надано інформацію, що через вади здоров`я або з інших об`єктивних причин відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на користь позивача на утримання дітей. Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, суду також не надано. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач є дієздатним, добровільно матеріальну допомогу не надає, до суду будь-яких доказів, відзиву, клопотань не направив, суд вважає, що з нього можуть бути стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 11 травня 2023 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved