Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою до Кіптівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - частину земельної ділянки, площею 0.2500 га. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] . Після померлої залишилося вищевказане спадкове майно. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Однак, у зв`язку з незазначенням у правовстановлюючому документі на нерухоме майно частки кожного з співвласників, [PERSON] не може оформити спадкові права у нотаріальному порядку. Нотаріусом винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки частка у спільному майні не визначена. У зв`язку з цим [PERSON] звернулася до суду. Судові витрати просить з відповідача не стягувати. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі представника Кіптівської сільської ради, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час судового розгляду цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.03.2020. Відповідно до довідки Кіптівської сільської ради від 05.10.2023 № 384 [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , і мала такий склад сім`ї: проживала одна. Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.02.2014 [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, площею 0.25 га, за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 7422088401:62:039:0003. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. З огляду на те, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, суд приходить до висновку, що померлій [PERSON] належить частина спірного нерухомого майна. Доказів, що інше встановлено домовленістю між співвласниками або рішенням суду, сторонами не надано. Інше також не встановлено і законом. Із матеріалів спадкової справи № 126/2020, заведеної Козелецькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивач прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.12.1957, матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.1977, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, ураховуючи, що позивач прийняла спадщину, однак у зв`язку з невизначенням у правовстановлюючому документі частки померлої у спірному майні, не може оформити спадкові права у нотаріальному порядку, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved