Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

28 серпня 2023 року представник АТ «Універсал Банк» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2023 року дану справу передано до Самарського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі. В обґрунтування даного позову представник позивача зазначив, що monobank це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно у точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні Банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відео верифікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/monobank.ua/terns. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви. 21.08.2018 року [PERSON] звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 21.08.2018 року. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 75000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Після підписання заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток. Однак, не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, відповідач не дотримується даних умов, а саме не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та Правилами, а також Тарифами. У зв`язку з вищевикладеним, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 98133,79 грн. 22 листопада 2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначила, що позовні вимоги (в частині визначення суми, що заявлена до стягнення) не підтверджені належними та достовірними доказами. Більше того, позивач вводить суд в оману, заявляючи до стягнення суму судового збору, яку вже безпідставно включено до суми заборгованості по кредитній карті [PERSON] також позивачем не надано первинних документів, що могли б підтвердити правильність звернення позивача із вимогами до суду та вірність будь-якого розрахунку. Зазначає, що надані позивачем документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування. Також просила суд застосувати строк позовної давності. 04 грудня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 18 грудня 2023 року від представника відповідача надійшли заперечення, в яких вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності. Представник позивача в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше від представника відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила судове засідання провести без участі відповідача та її представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що 21 серпня 2018 року [PERSON] було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с. 13). На підставі вищевказаної анкети-заяви, відповідачеві було відкрито поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № [NUMBER] , номер картки [NUMBER] , яка активна до 08/24 (а.с.124). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується\~Законом України «Про споживче кредитування»\~та\~Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно із\~ст.13 ЗУ «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. \~ \~ \~ \~Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку особа отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ч.1 ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 21.08.2018 року, [PERSON] ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надала відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, соціальний статус, службове положення, телефон, дані паспорту та ін.); просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний/цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй у банку; засвідчила генерацію ключем ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором; визнала, що удосконалений електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях; усе листування щодо цього Договору просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані йому для ознайомлення, та отримав їх примірники у мобільному додатку. Положеннями п.п.2.4. п.2 розділу І Умов і Правил визначено, що своїм підписом в Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився та погоджується з умовами Договору, зокрема Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Тарифами, встановленими в Договорі порядком нарахування платежів та інших витрат, які повинен сплатити Клієнт, передбаченими Договором правами та обов`язками сторін, а також іншу інформацію, яка перелічена в п. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Отже, підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифами Банку, складає між ним і Банком Договір, уклавши який [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 грн. з у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] з подальшим його збільшенням до 75000 грн., у зв`язку з чим у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно з Тарифами, повернути Кредит та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів. Представник відповідача у відзиві зазначила, що невідомо, з якими умовами ознайомився відповідач, оскільки анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, та не містить даних про умови кредитування, суд зазначає наступне. З анкети-заяви вбачається, що відповідач при підписанні анкети-заяви ознайомилася з умовами і правилами надання банківських послуг. На підставі вищевказаної анкети-заяви, відповідачеві було відкрито рахунок [NUMBER] , тип рахунку: чорна картка, що підтверджується довідкою про наявність рахунку від 24.11.2023 року (а.с. 124). Більш того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що остання користувалася отриманою кредитною карткою в особистих цілях та частково погашала утворену заборгованість, що у свою чергу свідчить про отримання відповідачем кредитної картки з кредитним лімітом у розмірі 20000,00 грн. з подальшим його збільшенням до 75000 грн. (а.с. 111-123). Як вже вказувалося вище, з анкети-заяви вбачається, що відповідач при підписанні анкети-заяви ознайомився з умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами. Більш того, у п.6 Анкети-заяви зазначено:\~Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем\~ [NUMBER] , яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. З огляду на наведене, твердження представника відповідача про відсутність ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту є безпідставними та спростовуються накладеним у застосунку «Monobank» [PERSON] електронним цифровим підписом про згоду з Умовами і правилами надання банківських послуг (без накладення якого проведення будь-яких операцій є неможливим, в тому числі отримання кредиту). Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованості за Кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, заборгованість [PERSON] перед Банком станом на 24.11.2023 року складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 98133,79 грн. (а.с.111-123). Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За приписами\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на положення\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2\~ст.78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Представник відповідача у відзиві зазначає, що позивач заявляє до стягнення з відповідача заборгованість, що не є тілом кредиту, надаючи суду розрахунок без деталізації сум з розподіленням, які суми оплати [PERSON] віднесено банком на погашення тіла, а які на погашення відсотків (сума зарахувань, тобто повернутих [PERSON] коштів на карту за період з 01.10.2017 по 01.09.2023 року складає 267046,86 грн.) Більше того, позивач безпідставно включає до суми заборгованості суму судового збору. В постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №755/7704/15 вказано наступне: «Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»,\~у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Дійсно, в матеріалах справи міститься дві довідки про рух коштів по картці, а саме: від 04.10.2023 року та 24.11.2023 року. З першої довідки вбачається, що сума зарахувань за період становить 267046,86 грн.(а.с. 82-97), а з другої 212046,86 грн. (111-123). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №464/4985/15 викладено такий правовий висновок: «Твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості станом на 07 квітня 2015 року, який містить детальний розпис нарахованої заборгованості, як поточної так і простроченої, відповідно до графіку погашення кредиту, з вказівкою на щомісячні платежі, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом та дати здійснення платежів позичальником. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, [PERSON] не надала». Крім цього, до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за договором № б/н від 21.08.2018 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] станом на 03.07.2023 року, в якому наявна колонка «сума погашення за наданим кредитом», з якої вбачається, що відповідачем було повернуто наступні суми:2700+5085+1100+75+1000+3000+2123+500+500+2000+1200+720+1000+2900+500+1000+2500+2400+2000+3000+7741,96+4000+3000+7363,24+900+3500+1687,20+1500+3000+1500+550+1600+3000+1600+2300+2500+2000+1200+1150+900+1900+1000+200+100+2500+2300+500+1000+2000+1200+460+1500+1500+1500+220+112,41+2000+17+1000+1000+2100+741+58+85,06+230+1680+1632+1440+80+29,22+397,58+3180+1400+96,44+2000+106+9020+4051,19+43+375,04+13,73+113,31+540+3500+16,27+27,18+1726,40+1071+16,03+282+2100+3600+2000+600+2500+1300+2175,80+3500+619+48+100+900+70+1700+1000+1500+35+100+1500+60+1000+370+2000+200+190+71+71+1700+400+1000+32+1100+24+4022,80+2100+1200+21+3240+1000+174+3000+300+854+2100+150+2500+800+2000+1329+3600+35+200+500+1000+2000+2000. Таким чином, загальна сума сплачена відповідачем становить 212046,86 грн., а доказів зворотного відповідачем або його представником не надано. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить: 312864,65 212046,86 2684 = 98133,79, де сума витрат за період (312864,65) сума зарахувань за період (212046,86) сума судового збору (2684). Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу.\~ Статтею 525 ЦК\~України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст.548 ЦК\~України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені\~ст.611 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України\~наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Також, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «УніверсалБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок із повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Стосовно строків позовної давності суд зазначає наступне. Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом 28.08.2023 року. Частиною 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 12.05.2023 року відповідачем було внесено платіж на погашення заборгованості в розмірі 2000 грн. (а.с.12 на звороті). Крім цього,\~статтею 259\~ЦК України\~позовна давність,\~встановлена законом,\~може бути\~збільшена за\~домовленістю сторін. Договір\~про збільшення\~позовної давності\~укладається у\~письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Пунктом 9.3 Умов і Правил обслуговування (з якими як встановлено вище ознайомилась відповідач) встановлено, що термін позовної давності щодо вимог Банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, стягнення процентів нарахованих на прострочену заборгованість, стягнення процентів як відповідальність за порушення грошового зобов`язання за несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, неустойки - пені, штрафів, витрат Банку складає 30 років. Відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом в межах строку позовної давності. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. За встановлених обставин, суддя приходить до висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання, у зв`язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, що складають 2684,00 грн. судового збору.

Outcome: approved