Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

До Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] ( [ADDRESS] ) з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, пр.. Червоної Калини, 29) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. До участі в справі в якості третьої особи позивачем залучена Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ліфанова Інна Олексіївна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] про що 13 січня 2023 року складено відповідний актовий запис №60 - мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана частини квартири належить спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданим згідно з розпорядженням Ватутінської районної Ради від 8 квітня 1998 року №3232. Факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 19.08.1964 року, в якому померла [PERSON] , записана матір`ю позивача. Померлою заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Позивач не є єдиним спадкоємцем померлої за законом. Є ще її рідна сестра [PERSON] , але вона є резидентом іншої країни, вона не приїжджала в місто Київ де знаходиться майно до приватного нотаріуса в визначений Законом 6 місячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка переписувалася по телефону з приватним нотаріусом і вона її запевнила що все добре і по строкам вони встигають, а коли позивачка прийшла до приватного нотаріуса 03.08.2023 та їй повідомила що нею пропущений строк. Після повторного звернення позивача до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Ліфанової Інни Олексіївни 7 серпня 2023 року, позивачу було письмово відмовлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що 1) позивач думала що вона прийняла спадщину, оскільки останні 9 років проживала з мамою [PERSON] однією сім`єю, яка потребувала уходу після перенесеного інсульту, але не була прописана і не брала участі в приватизації. На підтвердження надає Акт проживання від 13.09.2017 та Довідку від 21.04.2022 про взяття на облік внутрішньої переміщеної особи, оскільки була зареєстрованою [ADDRESS] . 2) Приватний нотаріус завірила що по строкам вони встигають. 3) Позивач є інвалідом 1 групи з дитинства з вродженим підвивихом обох тазобедрених суставів, укорочення правої нижньої кінцівки і ходить дуже погано на двох опорних тростинках. Після смерті мами позивачка перенесла сильний стрес що втратила маму і її стан дуже погіршився. В зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивачці надали путівку № [NUMBER] до ДП «Клінічного санаторію ім. Пирогова» курорт «Куяльник» м. Одеса з 10.07.2023 по 28.07.2023. Позивачкою були куплені квитки до санаторію 08.07.2023, а назад до Києва вона прибула 30.07.2023. Таким чином, вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. Незадоволення прохання позивача щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності квартири за адресою [ADDRESS] до держави в особі Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та визначити їй додатковий строк для подання такої заяви в один місяць з часу набрання рішенням законної сили. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 3-тя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ліфанова Інна Олексіївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Призначити підготовче засідання по названій справі. 23.08.2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з тим, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. 30.08.2023 року представником позивача подано клопотання про заміну неналежного відповідача та заява про виклик свідків. 10.10.2023 року позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва внесеної до протоколу судового засідання від 11.10.2023 року, суд ухвалив замінити відповідача з Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації на Київську міську раду. 27.10.2023 року надійшов відзив представника Київської міської ради по справі про поновлення строку на прийняття спадщини. Відповідно до якого просили суд ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради. Протягом підготовчого розгляду позивач, представник позивача вимоги позову підтримали в повному обсязі. Відповідач та третя особа до підготовчого розгляду справи не з`явились, повідомлялися належним чином про день та місце проведення судового засідання. Причина неявки суду не відома. В підготовчому засіданні були також допитані свідки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з позивачем перебуває у дружніх відносинах. [PERSON] проживала за вказаною адресою разом із своєю матір`ю [PERSON] . Свідок [PERSON] також підтвердила факт проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Свідок [PERSON] суду повідомила що знайома з позивачем приблизно з 2014 року. З того часу [PERSON] постійно проживала та проживає по теперішній час за вищевказаною адресою. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в загальному порядку. Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 21.11.2023, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі шляхом витребування у Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Ліфанової Інни Олексіївни інформацію щодо наявності заведених спадкових справ після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Ухвала підлягає негайному виконанню. 13.12.2023 року вих. №273/01-16 від 29.11.2023 року Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Ліфановою Інною Олексіївною на виконання ухвали від 21.11.2023 року повідомлено, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві представник позивача просив розглянути справу за відсутності сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належала спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданим згідно з розпорядженням Ватутінської районної Ради від 8 квітня 1998 року №3232. Окрім цього, судом встановлено, що [PERSON] є не єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] за законом. Заявою від 25 вересня 2023 року [PERSON] віце-консул Генерального консульства України в Гамбурзі (ФРН) посвідчив, що [PERSON] спадщину, яка залишилась після смерті її матері [PERSON] , в установлений 6-ти місячний строк не прийняла та на неї не претендує, в суд за подовженням строку для прийняття спадщини звертатись не буде. Також, згіно Акту від 09.10.2023 року складеного працівниками ЖЕД-310 майстром т-д №3 [PERSON] , майстром т-д №2 [PERSON] , підписаного начальником [PERSON] у присутності та за свідченнями мешканців будинку [ADDRESS] підтверджено факт проживання без регістрації з грудня місяця 2014 року громадянки [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У Рішенні від 23.05.2001 № 6-рп/2001 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина та відповідно до частини другої статті 64 Конституції України не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини). Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. В свою чергу, відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, які не залежали від волі позивача. Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд прийшов до висновку про те, що у позивача існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її матері. Причини пропуску строку на подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини наведені позивачем у позові судом приймаються як поважні. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вище викладених обставин справи, які були встановлені у судовому засіданні, та нормативних положень Законів України, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду України, суд вбачає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved