Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

27 жовтня 2023 року представниця позивачки [PERSON] - адвокатка Бурлак Маргарита Володимирівна звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області від імені та в інтересах позивачки зі позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через різні погляди на життя та постійні сварки позивачка та відповідач були змушені припинити шлюбні відносини та на сьогоднішній день проживають окремо, шлюб з відповідачем фактично припинив існування. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Зазначала, що від шлюбних відносин у позивачки та відповідача є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення виявлених судом недоліків. Представницею позивачки у встановлений судом строк недоліки усунуто (10.11.2023). Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Призначено судове засідання на 18 грудня 2023 року. Сторонами клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін подано не було. Позивачка [PERSON] та її представниця адвокатка Бурлак Маргарита Володимирівна належним чином повідомлені про дату та місце судового розгляду, представницею позивачки разом з позовом подано заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представниці, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань не подав. Справу розглянуто 18.12.2023 без повідомлення (виклику) сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 08 серпня 2009 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у Бреусівській сільській раді Козельщинського району Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 08.08.2009 серії [NUMBER] (а.с. 18). Від шлюбних відносин у позивачки та відповідача є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копій свідоцтв про народження від 18 серпня 2021 року серії [NUMBER] (а.с. 16) та від 18 серпня 2021 року серії [NUMBER] (а.с. 17). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 2). З врахуванням того, що позов позивачки підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки у сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved