Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.10.2020 року виконавчим комітетом Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис №52. Після смерті сина [PERSON] відкрилася спадщина за законом. На підставі її заяви про прийняття спадщини, 12.01.2022 року Другою Коростенською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 12/2022, що підтверджується інформаційним листом завідувача Другої Коростенської державної нотаріальної контори від 22.09.2022 року № 409/02-14. Померлому [PERSON] належала 1/2 частка квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору міни приватизованих квартир від 26.05.2003 року, реєстраційний номер 3341 та вищевказаним інформаційним листом. В даний час виникла необхідність в оформленні спадщини за законом після смерті сина [PERSON] , а саме належної йому 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 03.09.2022 року звернувшись до Другої Коростенської державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті сина на вищевказане майно та отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, завідувач державної нотаріальної контори відмовила у видачі документа, посилаючись на те, що при підготовці до видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину виявлено запис про обтяження за № 13013304 (спеціальний розділ) від 26.01.2016 року, яким накладено арешт на все належне нерухоме майно її сина. Таким чином, оскільки у вказаному обтяженні міститься акцент на все належне нерухоме майно, їй рекомендовано звернутися до суду. Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.09.2022 року №308896597 міститься обтяження №13013304 (спеціальний розділ), дата реєстрації 26.01.2016року, державний реєстратор Ковтун Л.І., Коростенське міськрайонне управління юстиції, Житомирська обл. Підстава, для державної реєстрації - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: [NUMBER], виданий 26.01.2016 року, видавник - головний державний виконавець відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції Федотюк В.П. Вид обтяження - арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжується: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . Опис предмета обтяження - 1/4 частку всього належного нерухомого майна. 21.07.2023 року вона звернулася із відповідною заявою до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі про зняття вищевказаного арешту та, крім того, з проханням зазначити чи відпали підстави для арешту на належне на праві власності її сину майно та чи існує постанова про закриття (закінчення) виконавчого провадження щодо накладення вищевказаного арешту на майно. Листом від 05.09.2023 року № 56950 в.о. начальника Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі повідомив/зазначив, що станом на 05.09.2023року згідно відомостей з АСВП у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] . Виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого листа № 1-195 виданого 11.08.2015року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області про конфіскацію 1/4 частки належного [PERSON] майна було завершене на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Разом із тим, в.о. начальника Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі повідомлено, що у зв`язку із смертю [INFO] боржника - [PERSON] , підстав для вчинення виконавчих дій щодо будь яких виконавчих проваджень де останній є боржником , Коростенським ВДВС не має. Таким чином, з вищевикладеного листа вбачається, що на теперішній час відпали будь які підстави накладення арешту на належне на праві власності майно її сина. Так, у відповідності до ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Отже, відповідно до вищенаведених положень Конституції України та Конвенції кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно норм ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільного права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Згідно до ч.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно бути виправданим, а таким воно є, якщо здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливого балансу». Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Приписами ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, вважає, що вона правомірно обрала спосіб захисту шляхом подання позову про зняття арешту з майна, який передбачено ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки збереження арешту майна за відсутності підстав для цього є порушенням її права власності щодо володіння, розпорядження та відчуження своїм майном. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за законом чи заповітом після смерті [PERSON] відсутні. Разом із тим, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був помилково включений державним виконавцем до відповідної постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2016 року ВП [NUMBER], оскільки останній (житловий будинок) на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується копією довідки виданої виконкомом Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 28.12.2022 року № 1294. Просить зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] та заборони на його відчуження, що застосвані Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2016 року ВП [NUMBER] та скасувати запис про обтяження за №13013304. 24.10.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана представником відповідача та представником третьої особи - 31.10.2023 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов, а третя особа будь-яких пояснень з приводу позовних вимог, не подали. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в м.Коростень Житомирської області у віці 42 років помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 02.10.2020 року виконавчим комітетом Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] позивач бажає реалізувати своє право на оформлення спадщини, до складу якої входить 1/2 частка квартири [ADDRESS] . Перешкодою у оформленні спадкових прав є запис про обтяження на вказане нерухоме майно. Так, 26.01.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у ВП [NUMBER] з виконання виконавчого листа №1-195, виданого 11.08.2015 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області. ухвалено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на 1/4 частку майна належного [PERSON] , [INFO] . Згідно Інформаційної довідки №2308896597 від 03.09.2022 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна слідує про наявність актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень за реєстраційним номером запису: №13013304 (спеціальний розділ) від 26.01.2016 року, яка вчинена державним реєстратором: Ковтун Л.І., Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області. Підставою виникнення обтяжень є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: [NUMBER], видана 26.01.2016року Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Коростенського МРУЮ Федотюк В.П. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, код ЄДРПОУ: 34855429, Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Опис предмета обтяження: 1/4 частина всього належного нерухомого майна. Також актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна, яке є предметом обтяження: 1/4 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . З листа Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за №56950 від 05.09.2023 року, наявного у справі слідує, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження: [NUMBER] щодо боржника [PERSON] . Виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №1-195, виданого 11.08.2015 року Коростенським міськрайонним судом, про конфіскацію 1/4 частини майна належного [PERSON] було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» 26.11.2018 року. У зв`язку зі смертю боржника [PERSON] 01.10.2020 року підстава для вчинення виконавчих дій щодо будь яких виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] , Коростенським відділом ДВС не має. Отже, на час звернення позивача із даним позовом до суду відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є [PERSON] . Згідно положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Обтяження-заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Наявність заборони перешкоджає позивачу реалізувати наявне право, як спадкоємця, на оформлення спадщини, тому наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved