Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Бибик В.А. подав до суду позовну заяву, відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , строком в два місяці із дня набрання законної сили рішенням суду. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] у вустановлений шестимісячний термін не звернулася до нотаріальної контори. До складу спадкової маси входить квартира по [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору міни від 14.02.2000. Окрім позивача із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , [INFO] . Нотаріусом було винесено постанову, якою було відмовлено у прийнятті заячви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач зазначає, що вчасно не подала заяву про прийняття спадщини, у зв`язку із тривалими хворобами внаслідок чого не могла це зробити, також посилається на загальновідомі факти, а саме масове бомбардування м. Кременчука в період воєнного стану, де проживає позивач, що змусило позивача на певний час переїхати в західну частину Україну. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2023 по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 18.12.2023 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій відповідач підтверджує, що визнає позовні вимоги в повному обсязі і не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, просить розгляд справи проводити без його участі. Позивач [PERSON] на підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат Бибик В.А. в підготовче судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд цивільної справи без участі позивача та представника. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позов визнав та просить розгляд справи проводити без його участі. На підставі ст. 247 у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, беручи до уваги заяву відповідача, зі змісту якої вбачається, що відповідач [PERSON] визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Згідно з ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із договору міни від 14.02.2000 [PERSON] передала [PERSON] квартиру [ADDRESS] , в порядку обміну нав 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.10.2021 [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1730. Судом в підготовчому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має хронічні та тривалі захворювання, що підтверджується консультативними висновками спеціаліста та довідками Центру первинної медико-санітарної допомоги в м. Кременчуці, які видані в період 2021-2022 років. Згідно до частин першої-другої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чизаконних інтересів. Частиною першою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийнятиїї. Частинами першою-другою статті 1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою\~статті 1270 Цивільного кодексу України\~визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місцепроживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходженнянерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2022 № 289/02-31 винесеної приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, відмовлено [PERSON] , [INFO] , у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] (як спадкоємиці першої черги) після спливу шестимісячного строку, оскільки відповідно до ст. 1272 ЦК України вона вважається такою, що не прийняла її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для поданнятакої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчиненняцихдій. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, щоповажними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №750/262/20 від 11.11.2020 року. Суд вважає, що зазначені позивачем обставини пропуску нею строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та відсутність заперечень з боку відповідача, є об`єктивними та поважними, також суд враховує похилий вік та захворювання позивача, що ці обставини могли бути перешкодою для прийняття спадщини, тому задовольняє позов у частині визначення такого додаткового строку в два місяці з дня набирання чинності судовим рішенням у цій справі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного позовні вимоги суд задовольняє повністю, та вважає за необхідне надати [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] в строк 2 місяці.

Outcome: approved