Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

24.11.2023 позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить стягувати з відповідачів на його користь аліменти в розмірі по 2000 грн. з кожного, щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що він є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . Подружнє життя між ним та матір`ю його дочок (колишньою дружиною) [PERSON] не склалось, шлюб між ними було розірвано. В свою чергу, він, як батько, від своїх батьківських обов`язків не відмовлявся, справно сплачував аліменти, а також дочки отримували від нього належне виховання та догляд. На даний момент відповідачі займаються облаштуванням власних сімей. У той же час, він залишився без будь-якої підтримки та без допомоги з їхньої сторони. Він хворіє з 2000 року, після діагностованого йому цукрового діабету тип.2 у важкій формі і саме з цього часу постійно лікується амбулаторно та стаціонарно. Проте лікування не дає бажаного результату, тому з кожним роком стан його здоров`я погіршується. 21 липня 2023 року він потрапив в КНП «Дрогобицька міська лікарня №1 ДМР» у хірургічний відділ із скаргами на болі в лівій стопі, набряками, гіперимією, клінікою апікального некрозу 1-го пальця лівої стопи. Після пройденого стаціонарного лікування стан покращився. 16 жовтня 2023 року йому повторно встановили групу II інвалідності (довічно), згідно довідки до акта медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ №379990. У зв`язку із тяжким станом здоров`я я змушений щомісяця витрачати значні кошти на лікування та придбання ліків. Також значну частину коштів він змушений витрачати на оплату комунальних послуг. Таким чином, практично всю свою пенсію він змушений витрачати на ліки та оплату комунальних послуг. Єдиним його доходом є пенсія, розмір якої становить 3224,65 грн. Часто цих коштів недостатньо навіть для придбання ліків, продуктів та речей першої необхідності, тому змушений позичати гроші у знайомих, а його борги перед ними щомісяця збільшуються. Інших доходів крім пенсії він не має. Зазначає, що зі слів знайомих [PERSON] з періодичністю їздить за кордон на роботу, а [PERSON] працевлаштована на постійній основі, таким чином дочки мають стабільний дохід. У той же час вони не реагують на його прохання про допомогу. Зокрема, в останні роки вони не приїжджають до нього, не телефонують, не цікавляться його здоров`ям та самопочуттям. Знаючи про його важке матеріальне становище та проблеми зі здоров`ям, вони відмовляються будь-яким чином допомагати йому, у тому числі у грошовій формі. По-суті, діти кинули його напризволяще та всіма можливими способами ухиляються від свого обов`язку з утримання непрацездатного батька, у зв`язку з чим змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 28.11.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 21.12.2023, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 19.12.2023 відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, у якому остання, не погодившись із заявленими позивачем вимогами відзначає, що позивач є лише її біологічним батьком. Коли їй виповнилось 1 рік та 3 місяці він покинув сім`ю і з цього часу ніколи не з`являвся, ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не утримував та не приймав участі у вихованні, не спілкувався з нею. Навіть при випадкових зустрічах як в дитячому віці так і в дорослому, завжди проходив повз. Також вказує, що у неї на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, 2006 р.н. та 2015 р.н. Старша дочка є студенткою, що потребує додаткових витрат на навчання. Окрім того, вона проживає разом з матір`ю, яка є пенсійного віку і потребує допомоги. Вона ніде не працює, будь-якого рухомого чи нерухомого майна не має. Вважає, що даний позов є надуманим та просить в задоволенні такого відмовити. Звертає увагу суду, що розмір пенсії позивача є вище прожиткового мінімуму. Останнім не надано доказів на підтвердження розміру витрат на лікування та комунальних послуг. З огляду на вказане а також наявністю у неї інших осіб, що перебувають на утримання, просить відмовити у задоволенні позову повністю. 20.12.2023 від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві посилається на аналогічні обставини, вказані відповідачкою [PERSON] , а саме, що позивач є лише її біологічним батьком, покинув сім`ю, коли мати була нею вагітна, жодної участі у її вихованні та матеріальному утриманні не приймав. Вказує, що у неї на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей 2005 р.н. та 2011 р.н., мати пенсійного віку, вона не працює, будь-якого рухомого чи нерухомого майна не має. Звертає увагу суду, що розмір пенсії позивача є вище прожиткового мінімуму. Останнім не надано доказів на підтвердження розміру витрат на лікування та комунальних послуг. З огляду на вказане а також наявністю у неї інших осіб, що перебувають на утримання, просить відмовити у задоволенні позову повністю. 21.12.2023 від позивача [PERSON] надійшла заява про відсутність наміру подавати відповідь на відзив. Просив розглянути справу 21.12.2023. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Так, необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Крім цього, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Обов`язок повнолітніх дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків, окрім сплати аліментів, визначений статтею 203 СК України. Виникнення цього обов`язку пов`язано з особливими обставинами - зокрема, тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю батьків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON] , проти чого останні не заперечили у поданому ним відзиві. В той же час, встановлено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи (довічно), згідно довідки до акта медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ №379990. Згідно Витягу з історії хвороби №07645 стаціонарного хворого [PERSON] останній проходив лікування в КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дргобицької міської ради з діагнозом: Атеросклероз. Оклюзія обох стегново-підколінних сегментів. Критична ішемія лівої стопи. ППК 1 У ст. Цукровий діабет тип 2 важка форма в ст. декомпенсації. Остеомієліт кісток лівої стопи. Позивачем надано довідку про розмір пенсії з якої вбачається, що розмір його пенсії є вище прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Разом з тим, останній стверджує, що цих коштів йому недостатньо, оскільки витрачає усю пенсію на ліки та оплату комунальних послуг. Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру витрат на лікування та комунальних послуг. Прожитковий мінімум - це вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення її життєдіяльності. Чільні положення, що визначають порядок формування споживчого кошика і використання прожиткового мінімуму, встановлені Законом України "Про прожитковий мінімум" № 966-XIV від 15.07.1999. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966- XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум в Україні на 2023 рік для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2023 року становить 2093 гривень. Пенсія позивача складає - 3224,65 грн. Будь-яких доказів на підтвердження свого тяжкого матеріального становища, понесення додаткових витрат у зв`язку з хворобою, - позивачем не надано і такі в матеріалах справи відсутні. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. У той же час суд звертає увагу, що факт непрацездатності не є безумовною підставою для виникнення у відповідачів обов`язку надання матеріальної допомоги, оскільки позивач повинен довести необхідність отримання такої допомоги. Таким чином, підстави звернення до суду з вказаним позовом не обмежуються виключно матеріальною складовою з огляду на рівень доходу позивача. Окрім цього, слід зазначити, що позивачем не представлено суду жодних аргументовано підтверджуючих доказів про його тяжке матеріальне становище, розмір витрат, понесених ним у зв`язку з захворюваністю, а відтак, і потребу в отриманні аліментів від дітей. При таких обставинах, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed