Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

20 листопада 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимир Леонідович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позовоних вимог позивач зазаначив, що за місцем отримання мною пенсії у Гребінківському об`єднаному управлінні ПФУ у Полтавській області, ним було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, винесеної на підставі виконавчого напису № 10697, здійсненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., від 27.12.2021. [PERSON] своєчасно сплачував відповідні платежі відповідачеві у справі, але відповідач в дносторонньому порядку не погодився з сумою заборгованості та вчинив виконавчий напис, а тому вважаю,що вказана заборгованість є оспорюваною. З єдиного реєстрі боржників, позивач дізнався інформацію, про те, що відносно нього вчинено вищевказаний виконавчий напис. Також відповідачем не було направлено [PERSON] листа з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги кредитора, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Також [PERSON] не отримав вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, що унеможливило подання ним нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. З огляду на вищевикладене вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. не підлягає виконанню. У зв`язку з викладеним просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. за № 10697 від 27.12.2021., яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» грошові кошти у сумі 12333,40 грн, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. відрито виконавче провадження [NUMBER] та стягнути із відповідача на його користь судові витрати. 29 листопада 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК Українивідзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін не надав. Тому, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Судом 29.11.2023 було витребувано від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича належним чином засвідчені копії нотаріальної справи відносно [PERSON] та документ, на підставі яких вчинено вказаний виконавчий напис, та від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Лернідовича копію виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Як убачається з матеріалів справи, станом на день розгляду справи витребуванні копії документів до суду не надходили. Суд, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.12.2021 приватним нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. підставі статей 87-91 Закону України«Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис № 10697, згідно якого звернено стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» заборгованості за кредитним договором № 1-42 KFUA-377 від 21.08.2019 у розмірі 12333,40 грн. 15 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. у ВП № [NUMBER] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 10697 від 27.12.2021 (а.с. 18-19). За місцем отримання мною пенсії у Гребінківському об`єднаному управлінні ПФУ у Полтавській області, [PERSON] було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, винесеної на підставі виконавчого напису № 10697, здійсненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., від 27.12.2021. [PERSON] своєчасно сплачував відповідні платежі відповідачеві у справі, але відповідач в дносторонньому порядку не погодився з сумою заборгованості та вчинив виконавчий напис, а тому вважаю,що вказана заборгованість є оспорюваною. З єдиного реєстрі боржників [PERSON] дізнався інформацію, про те, що відносно нього вчинено виконавчий напис № 10697 від 27.12.2021. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» увиконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць,число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб) строк, за який провадиться стягнення; суми,що підлягаютьстягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня,проценти,якщо такі належать до стягнення; розмір плати сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню зборжника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд наголошує, шо як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Личук Т.В. посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. Відповідні зміни до Постанови №1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесеніПостановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в тому числі за кредитними договорами. Отже, на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Окрім цього, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України № 1172 в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В матеріалах справи наявна квитанція, якою підтверджується сплата судового збору у розмірі 1073,60 грн (а.с. 11). У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, то таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1073,60 грн.

Outcome: approved