Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

19.10.2023 [PERSON] звернулась до суду з даною заявою мотивуючи тим, що [INFO] помер чоловік - [PERSON] , [INFO] . На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, фактично вони проживали однією сім`єю за адресою реєстрації чоловіка. З 24.02.2022\~ і по день звернення до суду м. Новогродівка є територією, на якій ведуться бойові дії, у зв`язку з чим вони із чоловіком переїхали до с. Насташка Білоцерківського району Київської області та проживали разом у будинку [ADDRESS] . На момент смерті чоловіка вона була та залишається особою непрацездатного віку, пенсія чоловіка була значно більшою за її, тому за життя він постійно надавав їй допомогу та саме його пенсійні виплати були постійним і основним джерелом засобів до існування. Після смерті чоловіка вона звернулася до ВОГ (СЦ) № 3 ГУ ПФУ у Київській області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, проте рішенням від 29.08.2023 їй було відмовлено у вказаному переведенні, у зв`язку з неможливістю підтвердити факт перебування на утриманні на день смерті годувальника. Тому просила в судовому порядку встановити юридичний факт, що вона - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , спільно проживала та перебувала на утриманні чоловіка -\~ [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Біла Церква Київської області. 25.10.2023 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду заяву, відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду по суті. Заявник - [PERSON] та її представник, за довіреністю у справі [PERSON] , у судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі та просили задовольнити вимоги. Заінтересована особа -\~ Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяви з процесуальних питань та заперечення щодо заявлених вимог до суду не подав. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 24 вересня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та помер [INFO] у місті Біла Церква Київської області, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.5-10). З матеріалів справи (а.с.11-13) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 13.04.2022 вони були взяті Старостинським округом № 7 Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області на облік, як внутрішньо переміщені особи, за місцем фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , та заявник\~ з 17.08.2023 була взята на облік Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради як внутрішньо переміщена особа, за місцем фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно із довідкою Старостинського округу № 7 Рокитнянської селищної ради від 18.10.2023 за № 290 (а.с.17), [PERSON] та її чоловік [PERSON] дійсно проживали, зареєстровані як ВПО за адресою: [ADDRESS] , з 09.04.2022 по 11.08.2023. Також, встановлено, що заявник звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, на що отримала рішення про відмову в перерахунку від 29.08.2023\~ (а.с.15), у зв`язку з тим, що з наданих документів неможливо підтвердити факт перебування на утриманні на день смерті годувальника. З акту обстеження умов проживання від 14.08.2023, посвідченого Новогродівською міською радою Донецької області (а.с.14) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , без офіційної реєстрації з 01.01.2000 постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] . З довідки про доходи № 4756 3978 9274 1759 від 18.10.2023, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове) ( а.с.16), вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у вказаному управлінні та отримує пенсію за віком у розмірі 3801,02 грн. З матеріалів справи (а.с.30-44) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , працював у шахті ДПДХК «Селидіввугілля», ДП «Селидіввугілля», а з 2018 року перебував на обліку в Селидовському об`єднаному управлінні ПФУ в Донецькій області і отримував пенсію за віком, яка станом на лютий становила 15451,74 грн. Свідок [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а проживає за адресою: [ADDRESS] , як ВПО, у судовому засіданні дала показання, що знайома із сім`єю [PERSON] та [PERSON] близько п`яти років, вони проживали в м. Новогродівка, а потім у зв`язку з військовою агресією РФ переїхали проживати в с. Насташка. Вони проживали однією сім`єю, вели спільний побут, а враховуючи, що [PERSON] все життя працював на шахті він мав гарну пенсію, яка була основним засобом існування їх із заявником сім`ї, адже в останньої була значно менша пенсія. Свідок [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а проживає за адресою: [ADDRESS] , як ВПО, у судовому засіданні дав показання, що знайомий із заявником та її чоловіком близько п`яти років, вони проживали по [ADDRESS] , а потім, у зв`язку з військовою агресією РФ переїхали проживати в [ADDRESS] . [PERSON] усе життя працював на шахті, отримував гарну заробітну плату, а потім і високу пенсію, в порівнянні з пенсією його дружини, тому його доходи були основним джерелом витрат їх із заявником сім`ї, він здійснював більшість витрат. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , спільно проживала та перебувала на утриманні чоловіка -\~ [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у місті Біла Церква Київської області, адже його пенсійне забезпечення слугувало основним засобом для її існування, враховуючи, що заявник отримувала мінімальну пенсію та не мала інших доходів, що підтверджено матеріалами справи, які узгоджуються з поясненнями заявника та показаннями свідків. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що спір про право відсутній, а встановлення факту необхідне заявнику для перерахунку пенсії, факт спільного постійного проживання заявника із чоловіком та її перебування на його утриманні знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України", заява N 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення, в порядку окремого провадження,судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved