Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

25 вересня 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] із вимогою про розірвання шлюбу(а. с. 2-3). В обґрунтування позову вказала на те, що 26 квітня 2014 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року відносини між ними погіршились, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вказує, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, а саме: повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, також з ініціативи відповідача постійно виникали сварки, свідком яких стає дитина, що впливає на її психічний стан. Крім того, відповідач в нетверезому стані припускається до словесних образ, що також відбувається у присутності дитини, оскільки між сторонами розвинулась неприязнь один до одного, повністю втрачено почуття любові та поваги, позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважає подальше збереження шлюбу неможливе, а тому прохає шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано термін на усунення недоліків (а. с. 11). 03 жовтня 2023 року зазначені в ухвалі суду від 28 вересня 2023 року недоліки позивачкою усунуті (а. с. 13-14). Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 15 листопада 2023 року (а. с. 20), копія якої направлена сторонам 06 жовтня 2023 року за № 30330/23-Вих /2/204/3647/23. У судовому засіданні, яке відбулося 15 листопада 2023 року судом було задоволено заяву відповідача, сторонам надано строк для примирення на 1 місяць та зупинено провадження по справі (а. с. 28-30). Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року після закінчення строку для примирення та відновлення провадження у справі призначено судове засідання на 14 грудня 2023 року на 13 годину 30 хвилин (а. с. 32). Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов ні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу прохала залишити їй шлюбне прізвище (а. с. 35). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги він визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а. с. 34). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, між [PERSON] , [INFO] , уродженого у м. Дніпропетровську, та [PERSON] , [INFO] , уродженою у м. Дніпропетровську, укладено шлюб, про що складено актовий запис № 342, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 18). Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 червня 2017 року (а. с. 19). Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Приписами ст.\~13\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст.\~77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Нормою ст.\~81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.\~24\~СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.\~56СК\~України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з вимогами ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Приписами ч. 2 ст.\~112\~СК України визначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Нормами ст.\~113\~СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка виявила бажання не відновлювати своє дошлюбне прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачкою судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved