Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

у вересні 2023 року до суду надійшов вказаний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 19.02.2018 у розмірі 35 002,94 грн та судові витрати у розмірі 2684,00 грн, посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за договором. Ухвалою від 25.08.2023 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 63). \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, представник позивача у позовній заяві просить розглядати справу без участі представника банку та проти винесення заочного рішення судом не заперечується (а.с.10), відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином та завчасно за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про відсутність адресата (а.с.69,70,76,77), причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ураховуючи викладене, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку, дослідивши письмові докази. Судом установлено, що 19.02.2018 [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої своїм підписом погодився на те, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також зазначено, що він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.16.17). Відповідач 28.01.2021 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, за якими визначено істотні умови договору «Кредитні картки» (18-28). За умовами договору (п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с. 49). Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача, 19.02.2018 відбувся старт карткового рахунку, в послідуючому кредитний ліміт змінювався, 06.07.2021 кредитний ліміт становив 26 583,79 грн (а.с. 114). Відповідно до довідки, наданої представником Приватбанку, за вищевказаним кредитним договором відповідачці 19.02.2018 було надано кредитну картку з терміном дії 01/22, 28.01.2021 з терміном дії 01/24 (а.с.15 ). З наданого позивачем розрахунку видно, що станом на 17.07.2023 заборгованість відповідача за цим кредитним договором перед банком становить 35\~002,94 грн, з яких: 28935,40грн. заборгованість за кредитом; 6067,54грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.10-13). У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Про укладення між сторонами справи даного правочину свідчить й виконання ними певних обов`язків: кредитор надавав [PERSON] кредитні кошти, на попередньо відкриті кредитні картки, що підтверджується розрахунками заборгованості і узгоджується випискою руху коштів на рахунках останнього, а боржник в свою чергу періодично здійснював погашення кредитної заборгованості. В той же час, суд не погоджується із доводами позивача щодо узгодження сторонами кредитних правовідносин сплати процентної ставки за користування кредитними коштами за договором від 19.02.2018, що мотивовано підписанням [PERSON] заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 28.01.2021, оскільки у заяві позичальника від 19.02.2018 процентна ставка не зазначена. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19 вказала, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Верховний Суд також зазначив, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином в матеріалах справи відсутні докази прийняття відповідачем вимог Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені на сайті: www.privatbank.ua. Відтак суд дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь банку відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з неузгодженням останніми процентної ставки за їх користування, та враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Отже, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до положень статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості є належним доказом наявності та розміру заборгованості. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 548/15991/13-ц та постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 361/2385/18-ц. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тобто станом на 17 липня 2023 року заборгованість відповідача по тілу кредиту становить 28\~935,40 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений останнім судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 2219,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial