Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

21.07.2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Університету митної справи та фінансів до [PERSON] про стягнення заборгованості за контрактом про військову підготовку та штрафних санкцій. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.09.2020 року між сторонами було укладено контракт про військову підготовку у військовому навчальному підрозділі Університету митної справи та фінансів за програмою підготовки офіцерів запасу за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб № 26-20 в.к. Протягом періоду із вересня 2020 року по червень 2022 року відповідачеві надавалася освітня послуга, визначена Контрактом від 15.09.2020 року. Згідно пункту 1 розділу ІІІ Контракту від 15.09.2020 року за один рік навчання згідно із затвердженим розрахунком вартості підготовки одного громадянина за програмою підготовки офіцерів запасу становить 7800,00 грн. Наказом Університету митної справи та фінансів від 01.04.2021 року № 29 вартість освітніх послуг, що надавалась відповідачу у 2020/2021 навчальному році встановлювалась у розмірі 8100,00 грн. 2021/2022 навчальний рік на кафедрі військової підготовки Університету митної справи та фінансів розпочався 21.10.2021 року, а тому відповідач повинен був не пізніше 06.10.2020 року включно перерахувати на розрахунковий рахунок Університету митної справи та фінансів грошові кошти у розмірі 8100,00 грн. Водночас, відповідач обов`язок зі сплати відповідних коштів не виконано. Наказом Університету митної справи та фінансів від 12.07.2022 року № 325 кс відповідача було відраховано з кафедри військової підготовки у зв`язку з ухиленням без поважної причини від навчального збору. За таких обставин у відповідача виникла перед позивачем заборгованість в розмірі 10760,91 грн., яка складається з: заборгованості за надані послуги з навчання на військовій кафедрі в розмірі 8100,00 грн.; 3 % річних в розмірі 289,60 грн.; інфляційні втрати в розмірі 2371,31 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою суду від 24.07.2023 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15.09.2020 року між сторонами було укладено контракт про військову підготовку у військовому навчальному підрозділі Університету митної справи та фінансів за програмою підготовки офіцерів запасу за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб № 26-20 в.к. Протягом періоду з вересня 2020 року по червень 2022 року відповідачеві надавалася освітня послуга, визначена Контрактом від 15.09.2020 року. Розділом ІІІ контракту від 15.09.2020 року визначено, що загальна вартість підготовки громадянина становить 7800 грн. за один рік навчання. Оплата послуг за навчання проводиться громадянином одноразово щороку шляхом сплати коштів у сумі 7800 грн. на рахунок Університету в національній валюті України. Послуги за перерахування коштів оплачуються громадянином, а в разі несплати за навчання він відраховується з військового навчального підрозділу Університету за порушення умов контракту. У разі відрахування громадянина з числа тих, хто навчається за програмою підготовки офіцерів запасу у військовому навчальному підрозділі Університету внаслідок причин, зазначених у підпункті другому пункту І розділу ІІ цього контракту і в разі небажання продовжувати навчання кошти, отримані за військову підготовку громадянина, йому не повертаються. Згідно підпункту 2 пункту 1 розділу ІІ контракту, університет має право в односторонньому порядку відраховувати громадянина з числа тих, хто проходить військову підготовку у військовому навчальному підрозділі Університету за невиконання навчального плану або відсутність без поважної причини на заняттях з військової підготовки, за власним бажанням громадянина, за ухилення без поважної причини від навчального збору, у разі відрахування із закладу вищої освіти за порушення дисципліни та/або громадського порядку, порушення умов цього контракту, пов`язане з несплатою або несвоєчасною сплатою коштів за навчання, за станом здоров`я, порушення правил військового обліку, в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Наказом Університету митної справи та фінансів від 01.04.2021 року № 29 вартість освітніх послуг, що надавалась відповідачу у 2020/2021 навчальному році встановлювалась у розмірі 8100,00 грн. Відповідач обов`язок зі сплати відповідних коштів за 2021/2022 навчальний рік не виконав. Наказом Університету митної справи та фінансів від 12.07.2022 року № 325 кс відповідача було відраховано з кафедри військової підготовки у зв`язку з ухиленням без поважної причини від навчального збору. Згідно наданого позивачем розрахунку (відомості аналітичного обліку) відповідач має заборгованість перед позивачем за навчання на кафедрі військової підготовки Університету митної справи та фінансів у розмірі 8100,00 грн. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.6, 627, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Нормою ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидами якої є штраф та пеня (ст.549 ЦК України). Положеннями ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Частиною 1 ст.625 України визначено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем не виконані умови Контракту №26-20 в.к. від 15.09.2020 року щодо сплати у передбачені контрактом строки та розмірі вартості навчання на кафедрі військової підготовки Університету митної справи та фінансів протягом 2021/2022 навчального року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 8100,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій за період прострочення виконання зобов`язання з 07 жовтня 2021 року по 15 грудня 2022 року (435 календарних днів), а саме: 3% річних у розмірі 289,60 грн , інфляційних втрат у розмірі 2371,31 грн. Відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин у відповідача виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 10760,91 грн., яка складається : заборгованості за надані послуги з навчання на військовій кафедрі в розмірі 8100,00 грн.; 3 % річних в розмірі 289,60 грн.; інфляційні втрати в розмірі 2371,31 грн. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів погашення ним заборгованості за контрактом № 26-20в.к. від 15.09.2020 року, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за контрактом про надання освітніх послуг № 26-20в.к. від 15.09.2020 року в розмірі 10760,91 грн., яка складається з: заборгованості за надані послуги з навчання на військовій кафедрі в розмірі 8100,00 грн.; 3 % річних в розмірі 289,60 грн.; інфляційні втрати в розмірі 2371,31 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved