Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] за участю за участю заінтересованої особи [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, щоз [PERSON] знайомі з 2010 року. З січня 2022 року почали зустрічатися, а потім і проживати разом. Але [PERSON] перебувала в шлюбі з Відповідачем. [INFO] в них народилася донька - [PERSON] . Але оскільки мати дитини перебувала в шлюбі - дитину зареєстрували на колишнього чоловіка - Відповідача. Свідоцтво про народження видано 20 червня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 14. Указує, що для підтвердження «юридичного» батьківства він звернувся до Медико - генетичного центру МАМА - ПАПА для проведення генетичної ідентифікації. Відповідно до отриманого висновку № 39038 від «14» липня 2023 року, вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини - [PERSON] складає не менше 99,99 %. Зареєструвати дитину на себе в досудовому порядку в органах РАГСу - можливості не було, так як потрібна відмова Відповідача. Зазначає, що з [PERSON] в даний час проживають однією сім`єю, плануємо зареєструвати відносини - уклавши шлюб. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2023 року у справі відкрите загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження. Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року постановлено закрити підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року, вирішено проводити заочний розгляд вищезазначеної справи, у відсутність сторін у відповідності до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, додаткові документи в обґрунтування та про те, що підтримує заяву і просить її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення належним чином шляхом. Клопотань та заяв до суду не надходило. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтвердила обставини, викладені в позові, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, судом вживалися заходи щодо його повідомлення про час та місце розгляду справи. Жодних клопотань та заяв до суду не надходило. З урахуванням ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), [INFO] народилась [PERSON] , про що 20 червня 2023 року складено відповідний актовий запис № 14. У зазначеному свідоцтві у графі «мати» зазначено « [PERSON] , громадянка України», «батько» - « [PERSON] , громадянин України» (а.с.13). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 1, 2, 3, 4 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (далі - Постанова) роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно пункту 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Відповідно до висновку № 39038 від «14» липня 2023 року Медико-генетичного центру МАМА - ПАПА (аналіз ДНК на батьківство), встановлено що, вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини - [PERSON] підтверджено на 99,9999999 %.Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини - [PERSON] ,практично доведено (а.с.14). Тобто біологічне батьківство позивача [PERSON] відносно дитини - [PERSON] ,доведено лабораторно та жодними доказами не спростовано. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, є біологічним батьком [PERSON] , тобто позовні вимоги позивача про визнання батьківства є обґрунтованими. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування висновку медичної експертизи генетичної ідентифікації на батьківство суду не надано. Тобто біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини - [PERSON] доведено. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Ураховуючи встановлені судом обставини відповідно до висновку експерта, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає повному задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved