Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Перший заступник керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Вільнянської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, [PERSON] про визнання незаконним за скасування наказу та зобов`язання повернути земельну ділянку, де просить: «1. Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 29.07.2020 № 8-5294/15-20-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 \~ \~ \~ \~га з кадастровим номером 2321582500:01:002:0021. 2. Зобов`язати [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) повернути на користь Вільнянської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи: 25486771, вул. Бочарова, буд. 4, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002) земельну ділянку загальною площею 2.0 \~ \~ \~ \~га з кадастровим номером: 2321582500:01:002:0021 (номер запису про право власності: 37924372), розташовану на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту. 3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 39820689, вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69095) на користь Запорізької обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи: 02909973, місцезнаходження: вул. Матросова,' 29-А, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69057, розрахунковий рахунок: иА438201720343180001000000271, відкритий в державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ідентифікаційний код юридичної особи: 02909973, код класифікації видатків бюджету - 2800) кошти, витрачені у 2022 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 3101,25 грн. 4. Стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНРКПП: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) на користь Запорізької обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи: 02909973, місцезнаходження: вул. Матросова, 129-А, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69057, розрахунковий рахунок: иА438201720343180001000000271, відкритий в державній казначейській службі України,.м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ідентифікаційний код юридичної особи: 02909973, код класифікації видатків бюджету -2800) кошти, витрачені у 2022 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 3101,25 грн. В обґрунтування позову посилається на наступне. Запорізькою окружною прокуратурою Запорізької області вивчено питання законності безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території Запорізької області та встановлено факт незаконного набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку шляхом повторного використання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду цільового призначення, що. таким чином, суперечить вимогам законодавства. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 01.09.2017 № 8-3804/15-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» затверджено розроблений ФОП [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області за межами населеного пункту та передано у власність, зокрема, [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2.0000 га з кадастровим номером 2320355100:04:001:0039. для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області за межами населеного пункту. На підставі зазначеного наказу, 07.09.2017 за № 22273240 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1348575923203). Надалі, на підставі акта прийому-передачі земельної ділянки від 13.09.2017, вказана земельна ділянка була передана в якості внеску в пайовий фонд обслуговуючого кооперативу «Геліон». На підставі вказаного акта, 15.09.2017 за № 22393397 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за обслуговуючим кооперативом «Геліон» зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1348575923203). В подальшому, наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.07.2020 №8-5294/15-20-СТ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено розроблений ФОП [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистою селянського господарства на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту та передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 2321582500:01.002.0021), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту. На підставі зазначеного наказу, 25.08.2020 за №37924372 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 2154748323215). В судовому засіданні прокурор, представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачі, представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 01.09.2017 № 8-3804/15-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» затверджено розроблений ФОП [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області за межами населеного пункту та передано у власність, зокрема, [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2.0000 га з кадастровим номером 2320355100:04:001:0039. для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області за межами населеного пункту. На підставі зазначеного наказу, 07.09.2017 за № 22273240 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1348575923203). На підставі акта прийому-передачі земельної ділянки від 13.09.2017, вказана земельна ділянка була передана в якості внеску в пайовий фонд обслуговуючого кооперативу «Геліон». На підставі вказаного акта, 15.09.2017 за № 22393397 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за обслуговуючим кооперативом «Геліон» зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1348575923203). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 20.07.2020 №8-5294/15-20-СТ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено розроблений ФОП [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистою селянського господарства на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту та передано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 2321582500:01.002.0021), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населеного пункту. На підставі зазначеного наказу, 25.08.2020 за №37924372 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна 2154748323215). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала земельну ділянку у власність повторно, що суперечить вимогам ЗК України. Відповідно до статей 13,19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 14 Конституції України, стаття 1 ЗК України). Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. За вимогами ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України). Залежно від обставин справи вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку суд може кваліфікувати як негаторний позов. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (провадження № 12-95гс19, пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 35), від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (провадження № 12-157гс19, пункт 52)). Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia - «суд знає закони» (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19, пункт 50), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19, пункт 84), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 101) та інші). Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За визначенням ч.1,2 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Вирішуючи правове\~питання відносно\~визнання незаконним\~та скасування\~наказу Головного\~управління Держгеокадастру\~у Запорізькій\~області від\~29.07.2020\~№ 8-5294/15-20-СГ\~«Про затвердження\~документації із\~землеустрою та\~надання земельної\~ділянки у\~власність»,\~яким передано\~у власність\~ [PERSON] \~земельну ділянку\~загальною площею\~2,0000\~га з\~кадастровим номером\~2321582500:01:002:0021,\~суд, з урахуванням порушеного порядку отримання в приватну власність земельних ділянок, що є незаконним заволодінням, приходить до висновку,\~що зазначений\~правочин є\~нікчемним та\~не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а отже не підлягає визнанню недійсним. Суд зазначає, що правочин є нікчемним у зв`язку з тим, що правочин вчинений з порушенням публічного порядку. Відносно якості Закону, суд зауважує, що як вищезазначені нормативно-правові акти, так і чисельна, усталена судова практика вирішення спорів відносно даної категорії справ, є доступними, зрозумілими та очевидно передбачуваними, а отже, не можуть ставитись в обґрунтованість того, що сторони не знали чи не могли знати про наслідки вчинення такого правочину, а саме відсутності юридичних наслідків набуття права власності та земельну ділянку, як відчужувачем так і набувачем. Одночасно, суд зазначає, що визначення правочину нікчемним, в мотивувальній частині судового рішення, є правовою підставою для скасування державної реєстрації речового права на об`єкт нерухомого майна. Відносно обраного способу захисту, суд виходить з наступного. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (пункт 5.6, Постанова ВП ВС, 21.09.22, справа №908/976/19 (№ у ЄДРСР 108930841). Суд зауважує, що констатація наявності зобов`язання повернути земельну ділянку на користь позивача, не є ефективний засобом направленим на відновлення порушеного права позивача, оскільки перспектива примусового виконання судового рішення про зобов`язання повернути земельну ділянку, зводиться до доведення наявності такого зобов`язання Відповідачеві (Боржнику). Суд приходить до висновку, що ефективний засобом направленим на відновлення порушеного права позивача, в обсязі складових права власності (володіння, користування та розпорядження) як «титульно», так і реально (фактично) є задоволення позову з визначеним формулюванням «повернути земельну ділянку». Формулювання в судовому рішенні - «повернути земельну ділянку», на переконання суду, в повному обсязі може забезпечити відновленню порушеного права, забезпеченню застосування ефективних механізмів (засобів) примусового характеру при виконанні судового рішення, відновленню прав власника в повному обсязі (титульно та реально (фактично)). З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково в частині повернення земельної ділянки. Відносно визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 29.07.2020 № 8-5294/15-20-СГ, суд в задоволенні позовних вимог відмовляє, у зв`язку з визнанням правочину нікчемним, що в силу ч.2 ст.215 ЦК України не вимагає визнання судом такого правочину недійсним. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial