Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно заповів позивачу. [PERSON] , як дружина спадкодавця та баба позивача на момент відкриття спадщини була непрацездатною мала право на обов`язкову частку в спадщині, відмовилась від спадкування після смерті чоловіка, а син спадкодавця та батько позивача [PERSON] на момент відкриття спадщини права на одержання обов`язкової частки у спадщині спадкодавця не мав, спадщину будь яким чином не приймав. Вказуючи, що він прийняв спадщину після смерті діда, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради. Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 18). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1967 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому він постійно проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 14-15). За життя [PERSON] 06.09.2013 р. склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно, заповів своєму онуку [PERSON] (а.с. 13). Позивач є онуком спадкодавця [PERSON] , що підтверджується судовим рішенням від 06.02.2023 р., яке набрало законної сили 09.03.2023 р. (а.с. 20-21). Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав у сім`ї, яка складалася із слідуючих осіб: [PERSON] , [INFO] (дружина), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (невістка), [PERSON] , [INFO] (онук), [PERSON] , [INFO] (дружина онука), [PERSON] , [INFO] (правнука), [PERSON] , [INFO] (правнук) (а.с. 15). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 06.09.2013 р., не змінювався і не відмінювався (а.с.15). [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с. 16), на момент відкриття спадщини була непрацездатною, тобто, відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України мала право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , [INFO] подала нотаріусу заяву про відмову від одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку у спадщині (а.с. 24). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 19). Син спадкодавця та батько позивача [PERSON] , на момент відкриття спадщини права на одержання обов`язкової частки у спадщині спадкодавця не мав, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 50). Інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як внук спадкодавця, є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки не відмовився від спадщини та прийняв її після смерті діда [PERSON] . Постановою нотаріуса від 23.11.2023 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 23). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 33/2023 до майна померлого [PERSON] (а.с. 41-47), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не має. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved