Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач [PERSON] через представника адвоката Куцоконя В.В. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) в землях селянської спілки «Іква» смт Стара Синява, Хмельницького району, Хмельницької області, розміром 3,28 в умовних кадастрових гектарах, право на яку [PERSON] посвідчувалось Сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії ХМ №0180016, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів за №599 від 21 серпня 1996 року. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , якій належало право на земельну частку (пай) у землях колективної власності селянської спілки «Іква» смт Стара Синява. Вона спадщину фактично прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена. Представник позивача адвокат Куцоконь В.В. в судове засідання не з`явився, у поданій 20 грудня 2023 року до суду заяві просив розглядати справу за його та позивача відсутності, підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач - Старосинявська селищна рада не забезпечила явку в судове засідання свого представника, 16 листопада 2023 року надіслала заяву, відповідно до змісту якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує (арк.спр.45). 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (арк.спр.37). 05 грудня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті (арк.спр.58). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Суд установив, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ,\~виданим 22\~лютого 1950\~року (арк.спр.10). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 27 грудня 2012 року, підтверджено зміну дошлюбного прізвища позивача « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » (арк.спр.11). 02 червня 1995 року селянській спілці «Іква» (смт Стара Синява) передано у колективну власність 2998,9 га землі, що підтверджено державним актом серії ХМ002, виданим 11 січня 1996 року селянській спілці «Іква» (смт Стара Синява) (арк.спр.19-20). У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком №1 до вказаного Державного акта на право колективної власності на землю, під номером 789 спадкодавця [PERSON] зазначено як « [PERSON] » (арк.спр.19 (зворот)). Відповідно до запису №599 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), у селянській спілці «Іква», [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0180016, прізвище зазначено як « [PERSON] » (арк. спр.21 (зворот)). Вказана обставина\~також підтверджується\~відповіддю Головного\~управління Держгеокадастру\~у Хмельницькі\~області від\~18\~серпня 2023\~року №3367/281-23,\~відповідно до\~якої за\~ [PERSON] \~рахувався сертифікат\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~серіїХМ №0180016, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №599 від 21 серпня 1996 року, розміром 3,28 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) по селянській спілці «Іква» смт Стара Синява, Старосинявського району, Хмельницької області. Право на земельну частку (пай) [PERSON] надано на підставі списку громадян-членів селянської спілки «Іква» смт Стара Синява, що додавався до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ002, згідно списка за №789 її прізвище зазначено як [PERSON] . Вартість земельної частки (паю) становить 107 454, 84 гривні. Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін вказаного сертифіката не видавався (арк.спр.17). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 29 червня 2016 року Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (арк.спр.8). [PERSON] на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за цією адресою були зареєстровані також [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить довідка Старосинявської селищної ради від 11 липня 2023 року №270 (арк.спр.13). Відповідно до наданої 04 вересня 2023 року за №1663 інформації з погосподарських книг по с. Уласово Русанівка за 1995 1996 роки щодо [PERSON] , згідно з записом у погосподарській книзі №1 за 1991-1995 роки по [ADDRESS] , суспільна група господарства «колгоспний», особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на [PERSON] ; членами господарства є голова двору [PERSON] , [INFO] . Згідно з записом у погосподарській книзі №1 за 1996-2000 роки по [ADDRESS] , номер будинку не зазначено, в селі Уласово-Русанівка, Старосинявського району, Хмельницької області суспільна група господарства «колгоспний», особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на [PERSON] ; членами господарства є голова двору [PERSON] (арк.спр.23). [PERSON] була членом колгоспу «Здобуток Жовтня» с. Стара Синява з липня 1930 року, працювала в колгоспі з січня 1949 року до січня 1966 року, що підтверджено довідками, виданими на підставі книг розрахунків з членами колгоспу з 1957 до 1961 року та з 1949 до 1966 роки, у яких її прізвище зазначено як « [PERSON] » (арк.спр.27-28). Стаж роботи [PERSON] в колгоспі підтвердженого протоколом №59 від 17 грудня 1967 року, її прізвище також вказано як « [PERSON] » (арк.спр.29-30). Згідно з даними архівної довідки від 05 вересня 2023 року №334, виданої архівним відділом Хмельницької районної державної адміністрації, в 1992 році колгосп «Здобуток Жовтня» змінив форму господарювання та назву господарства на селянську спілку «Іква», на базі якої у 1997 році утворено спілку селян «Іква». У 2000 році збори уповноважених членів селянської спілки «Іква» прийняли рішення про створення на базі селянської спілки «Іква» товариства з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Іква», яке було ліквідовано ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 27 вересня 2007 року (арк.спр.33). 08 вересня 2003 року [PERSON] звернулася до відділу пенсійного забезпечення із заявою про переведення її пенсії з [ADDRESS] , додавши довідку про проживання разом з дочкою за вказаною адресою №1066 (арк.спр.31-32). Отже,\~суд установив,\~що [PERSON] \~на підставі\~сертифіката серіїХМ\~№0180016 належало\~право на\~земельну часту\~(пай)\~розміром3,28 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала\~в колективній\~власностіселянської спілки «Іква» смт Стара Синява Старосинявського району Хмельницької області. Сертифікат виданий Старосинявською райдержадміністрацією 21 серпня 1996 року 19 лютого 1996 року (арк. спр.21). Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за заявою позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання із померлою (арк.спр.48(зворот)). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, про що свідчить копія спадкової справи №107/2023. Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 08\~серпня 2023\~року №363/02-31 (арк.спр.12). З огляду на викладене, виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Нормами статей\~1217, 1218, 1223, 1261, 1268\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Суду при розгляді справ, які виникають із спадкових правовідносин належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (пункт 17\~Перехідних положень ЗК України). Досліджені судом письмові докази свідчать про те, що на час передачі земель у колективну власність селянської спілки\~«Іква» смт\~Стара Синява та одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] перебувала у членах селянської спілки, була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), відповідно саме [PERSON] набула право на земельну частку (пай). Таким чином, право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] увійшло до складу спадщини, яку прийняла дочка [PERSON] в порядку статті 1268\~ЦК України шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем як спадкоємець за законом першої черги. Відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа, який би посвідчував його право на земельну частку (пай) не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі\~статтею 16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті\~141\~та статтею\~2 ЦПК України\~та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який не вчиняв жодний дій, які б порушували право позивача на реалізацію його спадкових прав. Тому,

Outcome: approved