Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, у якому просить суд стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 31121,11 грн., та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебував у трудових відносинах з ДСП «Північна Пуща» та був звільнений за угодою сторін 20.04.2023 року. Під час знаходження у трудових відносинах, відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 31121,11 гривень, що підтверджується довідкою про розмір заборгованості. Неодноразово позивач звертався до боржника з вимогами щодо виплати заборгованості по заробітній платі, але до сьогоднішнього дня йому так і не виплачена заробітна плата. 1 листопада 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Гончарука О.П. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 23 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання. В судове засідання сторони до суду не з`явилися. Про дату та час розгляду справи були повідомлені вчасно. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач ДСП «Північна Пуща» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника ДПС «Північна Пуща». Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннямистатті 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Частиною 1статті 223 ЦПК України\~передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки №201 від 10.07.2023 року виданої ДСП «Північна Пуща», ЄДРПОУ 40247540 [PERSON] про те, що станом на 10.07.2023 року сума заборгованості по невиплаченій заробітній платі складає 31121,11 грн. На момент розгляду справи в суді доказів погашення заборгованості по заробітній платі відповідачем не надано. Частиною 1 статті 4ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). При вирішенні цивільного спору суд керуєтьсяКонституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно достатті 43 Конституції Україникожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Застаттею 4 КЗпП України\~законодавство про працю складається з цьогоКодексута інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. За вимогами статей\~115,\~116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до частини першої\~статті 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Частинами 1, 2ст.83 КЗпП Українипередбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно з частиною першоюстатті 116 КЗпП Українипри звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу настає передбачена\~статтею 117 КЗпП України\~відповідальність. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах по 20 квітня 2023 року включно. Всупереч зазначеним вище вимогам Закону ДСП «Північна Пуща» не виплатило [PERSON] у день звільнення заробітну плату. Тягар доказування відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 січня 2020 року у справі №682/3060/16-ц (провадження №61-23170сво18). За таких обставин, встановлені порушення прав та інтересів позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на користь [PERSON] заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Сума заборгованості по заробітній платі відповідачем не заперечується, контррозрахунку заборгованості відповідачем суду не надано, відтак, сума заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 31121,11 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню. Положеннями ч. 1ст. 137 ЦПК Українивизначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що позивачем 01.11.2023р. з адвокатом Працюков В.Л. укладено договір №148/тр. про надання правових (адвокатських) послуг. Відповідно до квитанції №31 від 01.11.2023р, зазначені витрати склали 1500 грн., на рахунок адвоката Працюка В.Л. 01.11.2023р було сплачено 1500,0 грн. Відповідачем не спростовано розмір понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з Відповідача на користь Позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 1500,0 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК Українивизначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6ст. 141 ЦПК Україниякщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Враховуючи викладене, сума судового збору, яка підлягає до сплати відповідачем на користь держави, становить 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved