Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

16.08.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 5097,16 грн., судовий збір в розмірі 1074 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що вона 08.02.2022 з Єдиного порталу державних послуг «Дія» дізналась, що 18.01.2022 Приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. (далі - третя особа) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68186215 з примусового виконання виконавчого напису нотаріусу № 249812, виданого 29.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. На підставі вказаного вище напису нотаріуса постановлялось стягнути з позивача, [PERSON] , на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8322,00 грн. Таким чином, загальна заборгованість за приписом нотаріуса становила 15252,00 грн. Вважаючи вказаний нотаріальний напис незаконним, позивач оскаржила його до суду 14.02.2022. Рішенням Київського районного суду від 10.07.2023 по справі №953/2211/22 позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи: приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Виконавчий напис №249812 від 29.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. визнано таким, що не підлягає виконанню. Між тим, за час розгляду судової справи № 953/2211/22 приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. здійснив виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого напису і стягнення з позивача заборгованості. В межах виконавчого провадження з позивача було стягнуто 5097,16 грн., які було перераховано на рахунок відповідача. Рішенням Київського районного суду від 10.07.2023 (справа № 953/2211/22) виконавчий напис 249812 від 29.06.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню, рішення набрало законної сили, а тому позивач вважає, що відповідач отримав безпідставно вказані кошти. Підставою для списання коштів позивача був нотаріальний напис №249812 від 29.06.2021, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, яким було визначено зобов`язання позивача сплатити грошові кошти. Отже, правова підстава стягнення коштів була скасована судом. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку із набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. У даному випадку підстава для списання коштів була визначена судом такою, що не підлягає виконанню, а отже була скасована судом. Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України, а тому позивач вважає, що відпали правові підстави для набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" коштів в розмірі 5097,16 грн., примусово стягнутих за виконавчим написом, оскільки останній визнаний таким, що не підлягає виконанню. Отже, грошові кошти підлягають поверненню позивачу. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2023 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою з повідомленням сторін (а.с. 13). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електрону адресу суду 20.12.2023 надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі, в якому вона зазначає, що у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання просить розглядати справу без її участі. Просить вважати її належним чином повідомленою. Проти розгляду скарги за її відсутності за наявними у справі документами не заперечує. Просить винести заочне рішення без сторін (а.с. 75). Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання повторно не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував позивач, та що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності відповідача. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2023 (справа №953/2211/22 н/п 2/953/1438/23), 29.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис № 249812 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №3139913222/434526 від 05.12.2019 у загальному розмірі 15252 грн. (а.с. 84-85). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича відкрито виконавче провадження № 68186215 з виконання виконавчого напису № 249812 від 29.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8322,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат», стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 15252,00 грн. (а.с. 83). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2023 (справа №953/2211/22 н/п 2/953/1438/23) позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», треті особи: приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено; виконавчий напис № 249812 від 29.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. визнано таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 992 гривні 40 копійок (а.с. 84-85). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. про закінчення виконавчого провадження №68186215 від 06.09.2023, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 249812 від 29.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості, що складається із: заборгованості за тілом кредиту 6000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 8322,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат», стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 15252,00 грн., закінчено, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Київського районного суду м. Харкова по справі 953/2211/22, яке набуло законної сили 10.08.2023, визнано виконавчий напис №249812 від 29.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню (а.с. 81). На момент ухвалення судом рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, згідно довідки АТ «Райффайзен Банк» про рух грошових коштів на рахунку від 15.11.2023 з рахунку [PERSON] 08.07.2023 було стягнуто 5097 грн. 16 коп. в порядку примусового списання коштів-арешт (а.с. 39). Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 в справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 в справі № 918/47/18, від 01.04.2019 в справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 в справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 в справі № 6-100цс15. У даному випадку правовою підставою набуття відповідачем грошових коштів у вказаній сумі став виконавчий напис нотаріуса. Разом із тим, за рішенням суду виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому правова підстава для отримання відповідачем грошових коштів від [PERSON] відпала, і вказані кошти у сумі 5097 грн. 16 коп. підлягають поверненню позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1074,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved