Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

представник позивача ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Коваленко Я.О. через систему «Електронний суд» звернулася в суд із позовом до відповідача у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №0817-7747 від 09.10.2021 року в розмірі 21210 грн., та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2021 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №0817-7747 (кредитний договір). Даний договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А812. Зазначає, що відповідно до кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит у розмірі 3000 грн., строк кредиту 300 днів, заявлений строк * 21 днів, знижена % ставка 2,00 % в день, стандартна % ставка- 3,00% в день. Також, зазначає, що кредитодавцем виконані взяті на себе обов`язки в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, однак, відповідач порушив умови Кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит, у результаті чогостаном на 22.08.2023 року , загальний розмір гровових вимог кредитодавця до відповідача склали 212210 грн. які складаються з 3000 грн простроченою заборгованістю за кредитом, 18210 грн.- простроченою заборгованістю за нарахованими процентами. Оскільки позивачем заборгованість не сплачена, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та в подальшому недоліки усунено. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31 жовтня 2023\~року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] , отримавши копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками та пам`ятку про права та обов`язки, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, чи заяву про неможливість подання такого, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.2021 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 0817-7747, за умовами якого позивач відкриває для відповідача невідновлювальну кредитну лінію шляхом надання грошових коштів позичальнику. Відповідно до п.2.2 даного договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошової суми 3000 грн. відповідачу протягом 3 днів з моменту укладення договору. Відповідно до договору про відкриття кредитної лінії № 0817-7747 від 09.10.2021 року сторони погодили термін дату видачі кредиту 09.10.2021 року, суму кредиту 3000 грн, нараховані проценти у заявлений строк 1260 грн., разом до сплати 4260 грн. Як вбачається, договір зі сторони відповідача підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А812. (а.с. 24-27) Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов правового висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Таким чином, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п.1.2, 2.2, Договору №0817-7747 від 09.10.2021 року «Кредитодавець зобов`язується відкрити Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання грошових коштів, Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування грошової суми, вказаної у п. 2.1 цього Договору Позичальнику. Кредит надається Позичальнику протягом 3 (трьох) днів з моменту укладення цього Договору. (а.с. 24) Позивач, на підтвердження своїх доводів про виконання договору №0817-7747 від 09.10.2021 року, додає довідку відповідно у якій зазначає, що перерахування коштів [PERSON] здійснено за допомогою системи EASYPAY_API, платіж -1001801347, дата - 09.10.2021р., № платіжної картки [NUMBER] , призначення платежу Видача кредитних коштів за договором №0817-7747 від 09.10.2021 року, - сума- 3000,00грн. (а.с.9) Однак в матеріалах справи відсутні докази, що [PERSON] належить картковий рахунок [NUMBER] , такий картковий рахунок не зазначено в договорі №0817-7747 від 09.10.2021 року. Також, позивач додає копію листа від 24.08.2023 року №3188 - ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а.с.21-23). Згідно даного листа, у такому наявний список із відповідними полями: ID платежу, сума, валюта, дата прийняття, номер договору , номер картки, статус. Відповідно у рядку під ID платежу 1001801347 зазначено суму 3000,00 UAH, дата прийняття 09.10.2021 12:09, номер договору 0817-7747, номер картки [NUMBER] , статус «Прийнято», однак, статус «Прийнято» не може свідчити про успішність чи виконання такого перерахунку. Також у листі відсутні відомості, що номер картки [NUMBER] належить [PERSON] (а.с. 21-23). Доказів того, що позивач звертався до ТОВ «ФК «Контрактовий дім» з приводу надання повної інформації щодо рахунку, на який відповідно до договору №0817-7747 від 09.10.2021 року, перераховувалися кошти, та особу якій перераховувалися такі суду не надано. Позивачем не подано доказів, які підтверджують отримання кредитних коштів, відповідачем, а відтак у справі відсутні належні докази існування боргу. Таким чином, зі змісту долучених до матеріалів справи доказів неможливо встановити, на який саме рахунок позичальника та яким чином були перераховані грошові кошти, відсутні відомості про успішність виконання такого перерахунку. При зверненні до суду з позовом позивачем не надано доказів (виписок з рахунку або інших платіжних документів), які підтверджують факт перерахування коштів відповідачу та користування останнім ними. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд не втручається у процесуальну діяльність учасників процесу (реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків), крім випадків, передбачених ЦПК України. У процесуальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки будь - яких доказів отримання відповідачем грошових коштів позивач не надав, а факт укладення відповідачем договору не є достатньою підставою для стягнення з нього заборгованості у зазначеному позивачем розмірі, в матеріалах відсутні докази належного виконанням позивачем умов договору, а відтак у задоволені позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed