Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

04.12.2023 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гончаров Михайло Сергійович до [PERSON] про розірвання шлюбу, надіслана засобами поштового зв`язку 27.11.2023. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач і відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, спільний побут, та у випадку можливого бажання мати спільних дітей - щодо їх виховання. Як наслідок фактичні шлюбні відносини припинені, сторонами не ведеться спільне господарство, вони мають окремий побут та проживають окремо. Дане припинення відносин набуло такої форми, що позивач з відповідачем не погоджуються зустрітися одночасно та звернутися до органів РАЦС з відповідною заявою щодо розірвання шлюбу. Тому кожен з них готовий, щоб цей процес відбувся саме шляхом звернення до суду, проте без надання можливості бачити один одного під час судового розгляду. За глибоким переконанням сторін подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 04.12.2023 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. 11.12.2023 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У судове засідання 20.12.2023 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.38). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги просить задовільнити в повному обсязі (а.с.27). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.40). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17.08.2023 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №2034, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.08.2023 (а.с.20). Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Відповідачка правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст.113 СК України, не скористалась. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0.3325183664.1 від 24.11.2023 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 24). На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, до позовної заяви додано копію договору про надання професійної правничої допомоги, у якому не зазначено розміру витрат (а.с.6-8). Таким чином, жодних доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, а також інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим, позивач у своїй заяві просить судові витрати покласти на нього. Враховуючи позицію позивача в частині розподілу судових витрат, судові витрати необхідно віднести за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved