Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Мукачівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.11.2004 року він уклав шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, мають різні погляди на життя різний склад характерів, між ними відсутні взаєморозуміння, довіра та любов, внаслідок чого в них виникають сварки, які призвели до розпаду сім`ї. Подружні відносини між ними припинені більше шести місяців, відтак шлюб носить формальний характер, який просить розірвати. Також зазначає, що в позасудовому порядку вирішити питання з відповідачем про місце проживання дитини не можливо, тому просить визначити місце проживання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю та сина - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте від нього надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про час місце його проведення повідомлялася належним чином, подала заяву про його проведення без участі представника. Крім того, подав висновок органу опіки та піклування. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 20.11.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 615, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.2004 року ( а.с. 12). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Від даного шлюбу сторони мають дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 10-11). Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частиною п`ятою\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною третьою\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. З доводів позивача вбачається, що спільне життя між ними з відповідачем не склалося, шлюб носить лише формальний характер. При таких обставинах, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою У відповідності до ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають значення. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно із частиною восьмою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до висновку № 5441/01-36/42-23 від 26.12.2023 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради вважає за доцільним визначити місце проживання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] та сина - [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] ( а.с. 35-36). За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи висновок органу опіки та піклування від 26.12.2023 року, та те, що мати не заперечує щодо визначення місця проживання сина - [PERSON] , [INFO] разом з батьком, суд приходить до висновку щодо визначення місця проживання сина - [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . Щодо визначення\~місця проживання\~доньки \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~то відповідно\~до ч.\~3\~ст.\~160\~СК в\~цій частині\~слід відмовити\~так як,\~ якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. При цьому визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє матір права виховувати сина, утримувати його та спілкуватися з ним, а батько не повинен чинити матері у цьому перешкод. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved