Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.02.2021 приблизно о 20 год. 05 хв. на 28 км автомобільної дороги М03 Київ-Харків-Довжанський, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «PEUGEOT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «TAYOTA», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «TAYOTA», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. 02.04.2020 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-4420151. Відповідно до Постанови Бориспольського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2021 по справі №359/1927/21, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем Правил дорожнього руху України чим останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Потерпіла особа звернулася до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. В подальшому позивач виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування, у зв`язку з чим в останнього виникло право вимоги, про стягнення суми страхового відшкодування з відповідача, який добровільно здійснити такий розрахунок відмовився. Ухвалою суду від 20.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2021 приблизно о 20 год. 05 хв. на 28 км автомобільної дороги М03 Київ-Харків-Довжанський, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «PEUGEOT», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «TAYOTA», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «TAYOTA», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2021 по справі №359/1927/21 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 02.04.2020 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-4420151. Зазначене ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. З огляду на вищевказане, Страховик власника пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «TAYOTA», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» - звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) за Полісом №АР-4420151 від 02.04.2020. Так, на підставі страхового акту №049/037/011670/21/1 від 26.07.2021 потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 84 518,78 грн. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір виплаченого Позивачем страхового відшкодування за Полісом №АР-4420151 від 02.04.2020 потерпілому склав: 84 518, 78 грн. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно ч. 1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, між визначеного договором страхування з порушенням умов, передбачених пунктом 13,2 ст. 13 цього закону (при укладенні договору страхування зі застосуванням такого пункту), то зобов`язана компенсувати страховику 50% виплаченого відшкодування. В свою чергу ч. 2 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено що, розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхуванням зменшується на 50% відсотків, за умов, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід ІІ групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або ІІ категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умов особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених цьому пункті категорій громадянин України, без мети надання платних послуг пункті категорій громадянам України, без мети надання послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Відповідач керував забезпеченим транспортним засобом, що суперечить умовам договору, тому відповідно до положень ст.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач має право на відшкодування 50 % виплаченого страхового відшкодування в розмірі: 42 259, 39 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у Позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 29 червня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №16804 від 26.07.2021 року. Відповідно до ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку В силу ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АР-4420151 від 02.04.2020. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відмовляється, а тому остання підлягає стягненню в примусовому порядку.

Outcome: approved