Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника адвоката Ткач Валентини Вікторівни, звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона (позивачка) являється потерпілою у кримінальному провадженні №12023255330000476 від 18.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Обвинуваченою у вказаному кримінальному провадженні є відповідачка [PERSON] , яка своїми умисними протиправними діями без жодних на те причин, без сварок та попереджень, з особливою жорстокістю та прямим умислом спричинила їй (позивачці) легкі тілесні ушкодження. Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 1\~700 грн. Питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди їй (позивачці), як потерпілій, в рамках кримінального провадження не розглядалось. Також вказує, що внаслідок заподіяних відповідачкою [PERSON] тілесних ушкоджень, їй (позивачці) завдано матеріальної шкоди, яка складається із витрат на проведення судово-медичної експертизи та лікування на загальну суму 3\~037 грн. 98 коп. Разом з тим, через протиправні дії відповідачки, їй (позивачці) завдано і моральної шкоди, яка що полягає у моральних стражданнях, що спричинені нанесенням тілесних ушкоджень, розладом її здоров`я та необхідністю лікування, а також в порушенні її звичного способу життя. Завдану моральну шкоду вона оцінює в 50\~000 грн. спричинення Відповідачем шкоди Позивачу, в тому числі і на суму 13363грн. Позивачем не обгрунтовано та не доведено. А тому, просить суд стягнути \~ \~ \~ \~ з відповідачки [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в сумі 3\~037 грн. 98 коп. та моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн., що їй була завдана кримінальним правопорушенням. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Відповідачці наданий строк для надання відзиву на позовну заяву. 16.11.2023 року відповідачкою [PERSON] до суду поданий відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому остання позовні вимоги [PERSON] визнала частково. Зокрема, не погоджується з витратами позивачки на придбання лікарських препаратів. Крім того, вважає що розмір моральної шкоди, який заявлений позивачкою, є значно завищеним, тому визнає його на суму 5 000 грн. Також, відповідачка у відзиві на позов вказала, що згідно квитанцій за оплату судово-медичної експертизи, платником за її проведення є [PERSON] , а не сама позивачка, тому підстав для стягнення цих коштів взагалі не вбачає. 05.12.2023 року представником позивачки [PERSON] адвокатом Ткач В.В. була подана відповідь на відзив на цивільний позов. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в сумі 2\~000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5\~000 грн., про що надала відповідну письмову заяву. Представник позивачки адвокат Ткач В.В. також підтримала уточнені позовні вимоги позивачки та просила стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки матеріальну шкоду в сумі 2\~000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5\~000 грн. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Смоляр А.О. уточнені (зменшені) позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини, на підставі яких суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). У відповідності до ч. ч. 4, 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Разом з тим, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадках необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. За змістом статей 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2023 року у справі № 711/5369/23 (провадження № 1-кп/711/495/23) [PERSON] , 04 квітня 2023 року близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи біля під`їзду за адресою: м. Черкаси, вул. Чехова 82, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON] , [INFO] , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесла від двох до трьох ударів ногами в область правого та лівого стегна [PERSON] та один удар сумкою, яку [PERSON] , тримала у своїй правій руці, по голові [PERSON] . В результаті умисних протиправних дій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/459 від 19.07.2023р. [PERSON] спричинила потерпілій [PERSON] ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку з садном та крововиливом м`яких тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, крововиливів обох стегон, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Органом досудового розслідування дії [PERSON] кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вказаним вище вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2023 року, що набрав законної сили 14.09.2023 року, [PERSON] , [INFO] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка [PERSON] просить стягнути із відповідачки на її користь матеріальну шкоду, завдану протиправними діями відповідачки, а саме діями, які полягали в заподіянні їй (позивачці) тілесних ушкоджень, наслідком яких було стаціонарне та амбулаторне лікування, в тому числі придбання ліків і лікарських засобів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені у\~статті 1166 ЦК України, з якою узгоджуються правила частини першої\~статті 1177 ЦК України\~про відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Загальному правилу частини першої\~статті 1177 ЦК України\~кореспондує встановлений у\~КПК України\~механізм відшкодування шкоди, здійснюваний передусім за рахунок особи, яка вчинила кримінальне правопорушення: добровільно (частина перша\~статті 127 КПК України); примусово за рішенням суду (частина друга\~статті 127 КПК України). Отже, судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що в результаті умисних протиправних дій відповідачки [PERSON] позивачці були спричинені тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку з садном та крововиливом м`яких тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, крововиливів обох стегон, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що стверджується висновком судово-медичної експертизи №02-01/459 від 19.07.2023 року. Факт завдання таких ушкоджень саме відповідачкою встановлений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2023 року, який набрав законної сили. В результаті отриманих ушкоджень позивачка [PERSON] зверталась за медичною допомогою до КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», що стверджується медичною карткою стаціонарного хворого №6480, та була вимушена нести витрати на придбання ліків та лікарських засобів, що стверджується відповідними фіскальними чеками. Таким чином, відповідачка [PERSON] , як винна особа, у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, має відшкодувати позивачці заявлену матеріальну шкоду (з урахуванням зменшених позовних вимог) в сумі 2\~000 грн. Що стосується відшкодування позивачці моральної шкоди, то слід зазначити, що загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені статтями 23, 1167 ЦК України. Так, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття\~23 ЦК України). Згідно із\~п.\~3\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» від\~31.03.1995\~року №\~4, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом дев`ятим вказаної вище постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, крім критеріїв визначених у ст. 23 ЦК України (характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи), при визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, судом, зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а змістом моральних страждань потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Додатково слід зауважити, що моральною шкодою визначаються навіть не самі страждання, а саме негативні наслідки немайнового характеру, які ними спричиненні, оскільки тільки вони становлять розуміння шкоди як обов`язкової умови відповідальності. В цьому контексті суд бере до уваги, що тяжкість переживання психотравмуючої події повністю залежить від індивідуально-психологічних особливостей людини, якій завдано моральну шкоду, від її темпераменту, стійкості афективно-вольових процесів, рівня суб`єктивного контролю, стресостійкості, соціальної адаптованості, способу реагування на фруструючі події. Як передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За обставинами спірних правовідносин, судом встановлено, що протиправними діями відповідачки [PERSON] позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивачка зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачки, що призвела до ушкодження здоров`я позивачки, в зв`язку з чим остання з 04.04.2023 року по 07.04.2023 року перебувала на лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД». Крім того, остання була змушена прикладати додаткових зусиль для організації свого нормального звичного життя. Також суд враховує глибину, характер, обсяги та тривалість душевних страждань, яких зазнала позивачка. Разом з тим, з огляду на зазначені вище обставини, вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, судом приймається до уваги і визнання відповідачкою [PERSON] позову про стягнення з неї на користь позивачки моральної шкоди саме в тому розмірі, який був заявлений позивачкою у заяві про зменшення позовних вимог 5\~000 грн. Відтак, суд вважає, що вказаний позивачкою розмір моральної шкоди\~ 5 000\~грн., є таким, що відповідає моральним стражданням та переживанням, яких вона зазнала внаслідок протиправних дій відповідачки. На думку суду, у цій частині позов також підлягає до задоволення, оскільки такий розмір моральної шкоди, є справедливим, розумним і виваженим. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідачки [PERSON] про стягнення з неї на користь позивачки [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 2\~000 грн. та моральної шкоди в розмірі 5\~000 грн., суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачка [PERSON] , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати відповідного судового збору при подачі даного позову до суду, який складає один відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1\~073 грн. 60 коп.) Оскільки позовні вимоги позивачки задоволено, судовий збір у розмірі 1\~073 грн. 60 коп. підлягає до стягнення із відповідачки [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved