Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно. Позивач з урахуванням зміни предмету позову в позові посилається на те, що вона та [PERSON] познайомилися у 2002 році та через рік почали зустрічатися. На той час [PERSON] проживав зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, яка належала [PERSON] , [PERSON] та їх матері [PERSON] . Брат [PERSON] - [PERSON] також був зареєстрований в даній квартирі, але проживав окремо зі своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] . На момент знайомства та до 2011 року [PERSON] працював у м. Новомосковську, кожного дня йому було необхідно їздити на роботу, за для чого він користувався автомобілем позивачки [PERSON] . У 2011 році [PERSON] звільнився зі служби. Саме з цього періоду, тобто, з 2011 року, [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом у будинку за адресою: [ADDRESS] , що належить матері позивачки. Понад рік [PERSON] не був працевлаштований, проте використовував вільний час на допомогу [PERSON] у господарстві та всіх питаннях, пов`язаних із магазином у смт. Магдалинівка, власницею якого на той час вже була позивачка. У 2013 році захворіла мати [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] . Догляд за хворою здійснювався [PERSON] та [PERSON] , що полягало в наступному: щоденно позивачка готувала та передавала хворій їжу, [PERSON] та [PERSON] також взяли на себе всі питання, пов`язані із господарством [PERSON] . В цей час інший син хворої, [PERSON] , зовсім не приймав участі у догляді за матір`ю. В цьому ж році [PERSON] померла. Організацією поховання померлої займалися виключно [PERSON] та [PERSON] , а відтак понесли усі супутні витрати, пов`язані з похованням. Після смерті матері [PERSON] та [PERSON] , відкрилась спадщина на частину квартири в [ADDRESS] . [PERSON] , звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, однак правовстановлюючі документи на квартиру тримав у себе, відмовляючи надати їх братові для оформлення спадщини, що призвело до виникнення конфлікту у відносинах між братами. Проте, враховуючи, що [PERSON] проживав із позивачкою [PERSON] , з оформленням спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він не поспішав. Після розлучення із дружиною [PERSON] деякий час проживав в квартирі за місцем власної реєстрації (за адресою: [ADDRESS] ), проте внаслідок накопичення боргів з оплати комунальних послуг у квартиру було припинено газопостачання, а за заявою самого відповідача в квартирі було припинено електропостачання та водопостачання. Окрім того, за час проживання відповідача у даній квартирі декілька разів траплялися пожежі через необережність [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до непридатності квартири для проживання. З 2011 року позивачка [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, хоча шлюб офіційно не реєстрували. Мешкаючи разом із матір`ю позивачки у будинку, що належить [PERSON] , [PERSON] постійно допомагав матері позивачки по догляду за прибудинковою територією. Всі в смт. Магдалинівка знали, що [PERSON] та [PERSON] складають сім`ю. Власний вільний час [PERSON] проводив в магазині [PERSON] , допомагаючи їй у справах. [INFO] [PERSON] помер. Організацією поховання [PERSON] одноособово займалась позивач [PERSON] , та понесла значні матеріальні витрати. Родичі померлого, а саме батько та брат, приймати участь в організації поховання [PERSON] та розділити пов`язані з цим витрати, - відмовилися. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частину квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , [PERSON] та їх матері [PERSON] , на праві спільної часткової власності. Як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю, у встановлений строк позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.05.2020 року, що змусило позивачку звернутися 21.05.2019 року до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим (справа №179/843/19). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року заява задоволена. Судом було встановлено факт того, що [PERSON] та [PERSON] постійно спільно проживали однією сім`єю без шлюбу як дружина та чоловік з грудня 2011 року по дату його смерті. Вказане судове рішення скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.09.2022 року через наявність спору про право. Позивачка обґрунтовано вважає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , так як вони проживали однією сім`єю. [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, в той час, як інші спадкоємці не звертались взагалі. Відповідач вважає себе спадкоємцем після смерті брата тільки тому, що був зареєстрований за однією адресою із померлим. Проте у спірній квартирі з 2011 року разом брати не проживали, окрім того, між [PERSON] та [PERSON] було відсутнє будь-яке спілкування після смерті їх матері. Відтак, [PERSON] не є спадкоємцем [PERSON] , беручи до уваги, що разом із померлим він не проживав, а заяву про прийняття спадщини до нотаріуса взагалі не подав, а тому пропустив строк для прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] був власником 1/3 частини квартири, а також мав право на спадкування після смерті матері 1/6 частини квартири (їй належала також 1/3 частина квартири), яку він прийняв у спадщину, проте не встиг оформити, тому позивач звертається до суду із вимогами про встановлення факту проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з грудня 2011 року по день смерті [PERSON] та визнання за нею права власності на 1/3 та 1/6 частину квартири в порядку спадкування за законом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що [PERSON] є рідним братом померлого [PERSON] та спадкоємцем другої черги та фактично прийняв спадщину. Крім того, представник відповідача зазначив, що у позивача та померлого [PERSON] були тимчасові відносини та спілкування, вони не проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. [PERSON] проживав за місцем своєї реєстрації у квартирі, яка частково належала йому. З 2016 року [PERSON] також проживав у квартирі разом із братом. [PERSON] після поховання брата підтримує в належному стані могилу, а також встановив пам`ятник. Представник відповідача - Магдалинівської селищної ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач [PERSON] є спадкоємцем другої черги майна померлого брата. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 17). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (т. 1 а. с. 11). [PERSON] помер [INFO] (т. 1 а. с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на частину квартири в [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за однією адресою його рідний брат [PERSON] (т. 1 а. с. 140, 143, 148-149). 21 жовтня 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Магдалинівського РНО Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (т. 1 а. с. 15). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання № 81 від 16.05.2023 року встановлено, що зі слів сусідів разом з [PERSON] проживав [PERSON] в період з грудня 2011 року до дня смерті [INFO] (т. 2 а. с. 93). В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] у період з грудня 2011 року до дня його смерті постійно спілкувався з позивачем, проживали разом та підтримували сімейні стосунки. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазначили, що померлий [PERSON] дійсно підтримував стосунки з позивачем, однак з нею постійно не проживав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Виходячи з обставин справи, суд вважає, що позивачкою не доведено належними і допустимими доказами обставини спільного проживання сторін однією сією без реєстрації шлюбу у вказаний нею період, а саме: з грудня 2011 року по 23 квітня 2019 року, оскільки встановлені обставини справи та ті підстави, на які вона посилається в позові не є такими, з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах. Зокрема, факт видання [PERSON] на ім`я [PERSON] довіреності, отримання нею лікарського свідоцтва про смерть, а також здійснення витрат на поховання на думку суду, не може свідчити про ведення сторонами спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Таким чином, за наявності спадкоємця другої черги рідного брата померлого [PERSON] - [PERSON] , який на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, суд вважає, що відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке належало померлому [PERSON] .

Outcome: dismissed