Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

За підсудністю з Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла вказана цивільна справа. В обґрунтування\~ вимог\~щодо розірвання\~шлюбу позивач\~посилається на\~те,\~що перебуває\~з відповідачем\~у шлюбі,\~який був\~зареєстрований 15.07.2006\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~м.\~Харкову реєстраційної\~служби Харківського\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№708. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, виховування дитини, з відповідачем однією родиною не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення та подальше збереження шлюбу не можливе. Провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, повідомлялись про\~час та\~місце розгляду\~справи, представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв про відкладення розгляду справи не подала. Відповідно до положень ч.4\~ст.223 ЦПК України\~суд розглядає справу у відсутності відповідача постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.07.2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №708. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч.1\~ст.\~24 СК України\~та\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~112\~СК\~України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я припинила існування остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до пп. 1, 2 ч.3,8 ст. 141\~ЦПК України при\~вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Всупереч викладеному, доказів сплати понесених витрат на правову допомогу позивачем на момент винесення рішення суду не надано, разом з цим, матеріали справи не містять відповідну заяву сторони щодо надання суду доказів понесених витрат на правову допомогу після ухвалення рішення суду. Тому витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню. Відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн..

Outcome: approved