Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] в особі свого представника адвоката Мєстєчкіної О.І. звернулася через Електронний суд до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свій позов обґрунтовувала тим, що на підставі договору міни квартири, посвідченого державним нотаріусом Києво - Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І., від 02 грудня 1995 року за реєстровим №5778 та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського району 24.01.1996 року за реєстровим №124/014, мати позивачки - [PERSON] стала власницею квартири [ADDRESS] . [INFO] - [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 16,7 кв.м., загальною площею 31,6 кв.м. За життя, спадкодавиця [PERSON] не скористалась правом на складання заповіту та не визначила подальшу долю майна, що залишиться після її смерті, тому спадкування в даному випадку має здійснюватися за законом в порядку, передбаченому главою 86 ЦК України. Спадкоємцем першої черги за законом стала дочка спадкодавиці - позивач [PERSON] . Представник позивача посилається, що позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавиці на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки, без реєстрації, постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, в [ADDRESS] . Представник позивача зазначила, що 04 серпня 2023 року приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Нікітенко В.В. позивачці було відмовлено у відкритті спадкової справи та оформленні спадкових прав після смерті її матері [PERSON] оскільки, на думку нотаріуса, позивач пропустила строк для прийняття спадщини. Оскільки приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Нікітенко В.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то позивачка вважає за можливе просити суд відновити її порушені права та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 16,7 кв.м., загальною площею 31,6 кв.м. Просила суд встановити юридичний факт, що [PERSON] , на час відкриття спадщини, постійно проживала в [ADDRESS] , разом із своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 16,7 кв.м., загальною площею 31,6 кв.м. 24.08.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Боярської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та призначено підготовче провадження. 04.10.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області витребувано у Боярської державної нотаріальної контори витяг (інформаційну довідку) з Спадкового реєстру відносно померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . 15.11.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Боярської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. При розгляді справи по суті в судовому засіданні позивач та її представник надали усні пояснення, якими підтвердили обставини зазначені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Після перерви в судовому засіданні позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. У судове засідання Боярська міська рада свого представника не направила, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 28 липня 2022 року. Позивач [PERSON] є дочкою померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Боярським міськ ЗАГС Києво-Святошинського району Київської області від 08 січня 1960 року та свідоцтвом про шлюб від 27 червня 1991року серії [NUMBER] . Згідно листа від 04.08.2023 року за вих. №223/01-16 приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Нікітенко В.В. наданого на ім`я [PERSON] на її звернення від 04.08.2023 року про можливість оформлення спадкових прав після смерті [INFO] матері [PERSON] , останнє місце проживання якої було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , позивачці було повідомлено, що немає правових підстав для заведення спадкової справи та внесення відомостей про неї до Спадкового реєстру, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини встановлений ст. 1270 ЦК України у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Належність померлій[PERSON] квартири [ADDRESS] , житловою площею 16,7 кв.м., загальною площею 31,6 кв.м., підтверджується договором міни квартири, посвідченого державним нотаріусом Києво - Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І., від 02 грудня 1995 року за реєстровим №5778 та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського району 24.01.1996 року за реєстровим №124/014. Згідно з інформаційної довідки з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.10.2023р., у спадковому реєстрі відсутня інформація відносно померлої [PERSON] , з чого слідує про відсутність заведеної спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [INFO] її матері [PERSON] . У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнаня або оспорювання. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщина, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1220, 1221ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1269, 1270 ЦК України). За змістом ст. ст. 1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 80 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що позивачка [PERSON] постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , доглядала за нею та вела спільний побут до дня смерті матері. Дані обставини їм відомі, так як вони дружать з позивачкою і періодично приїздили до неї в м. Боярку. Факт постійного проживання позивача із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, зокрема, вищезазначеними показами свідків. Отже, за наявності підтвердження факту постійного проживання спадкоємця за законом разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, а тому має право реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадково майна у власність в порядку спадкування за законом. За обставин коли судом встановлено факт постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вказує на прийняття спадкоємцем спадщини за законом, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності підтвердження постійного проживання, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом має відбуватись в судовому порядку. Оскільки факт постійного проживання і відповідно прийняття спадщини підтверджено, інші спадкоємці відсутні та наявні докази належності нерухомого майна померлій [PERSON] , позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved