Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Державної іпотечної установи до [PERSON] , [PERSON] , в якій просив: стягнути з солідарно з відповідачів на користь Державної іпотечної установи за невиконання грошового зобов`язання за період з 16.05.2019 по 15.06.2022 суму у розмірі 43328,96 грн. в тому числі інфляційні втрати - 33675,89 грн., три проценти річних - 9653,07 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.05.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] укладено Договір про іпотечний кредит №40/ІЖ-002.08.1, за умовами якого Банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 600000,00 грн. під 10,9 % річних на умовах та в строки, визначені цим Договором. Також між Банком та відповідачами було укладено Договір поруки від 15.05.2008. 06 серпня 2008 року між Банком та Державною іпотечною установою укладено договір відступлення права вимоги №31662/08 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В. за реєстровим номером 3854. Відповідно п.1.1. Договору відступлення Банк передає, а Установа приймає всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, за Договором поруки та за Іпотечним договором. Про відступлення права вимоги відповідачі були належним чином повідомлені. Постановою апеляційного суду Одеської області від 31.05.2018 у справі №522/18150/15-ц позовну заяву Державної іпотечної установи до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Державної іпотечної установи: основний борг - 523591,43 грн.; нараховані відсотки - 8829,33 грн. за період з 15.08.2015 по 17.08.2015. На момент звернення до суду з цим позовом відповідачами судове рішення, що набрало законної сили, не виконано - заборгованість за Договором про іпотечний кредит не погашена. У зв`язку з невиконанням зобов`язань у відповідачів виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з 16.05.2019 по 15.06.2022 що становить - 43328,96 грн., та складається з інфляційних втрат у розмірі 33675,89 грн. та 3% річних у розмірі 9653,07 грн. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 08 вересня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою Державної іпотечної установи. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 66 67). 27.04.2023 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Діденко К.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зокрема зазначала, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" цього Кодексу, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ. Вимоги позивача\~щодо стягнення\~заборгованості по\~сплаті 3\~%\~річних та\~інфляційний витрат\~за період\~з 24.02.2022\~по 15.06.2022\~є безпідставними,\~оскільки не\~відповідають приписам\~пункту 18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України,\~ а\~тому як наслідок не підлягають задоволенню в цій частині вимог. Також зазначила, що позивачем заявлено вимоги за межами строку позовної давності. Окрім того [PERSON] було виконане грошове зобов`язання за договором про іпотечний кредит у повному обсязі (а.с. 124 129). 07.11.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача Державної іпотечної установи Притули Є.М. про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за період з 03.08.2019 по 23.02.2022 у розмірі 29801,06 гривень, з яких 8242,57 грн. - 3% річних та 21558,49 - інфляційні втрати та стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року прийнято до розгляду заяву представника позивача Державної іпотечної установи Притули Є.М. про зменшення розміру позовних вимог. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Діденко К.В. до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та проведення судового засідання за відсутності сторони відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України\~датою складання повного тексту рішення є 28 грудня 2023 року. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 15 травня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 40/ІЖ-002.08.1 за умовами якого Банк надав [PERSON] у кредит грошові кошти в сумі 600000 грн., строком до 15 травня 2028 року включно зі сплатою 10,9% річних за користування кредитом. Згідно умов даного Договору предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] . (а.с. 9 16). З метою забезпечення виконання умов Договору про іпотечний кредит між ВАТ «Родовід Банк», [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір поруки № б/н від 15 травня 2008 року (а.с. 24 27). 15 травня 2008 року [PERSON] було отримано грошові кошти у розмірі 600000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки 88_11 та випискою по особовому рахунку з 15.05.2008 по 06.08.2008 (а.с. 22, 23). 06 серпня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та Державною іпотечною установою було укладено Договір відступлення права вимоги № 1662/08, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренком Я.В., відповідно до умов якого Банк передав позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором та Договором поруки (а.с. 28 32). Постановою апеляційного суду Одеської області від 31.05.2018 задоволено апеляційну скаргу\~Державної іпотечної установи. Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.02.2017 скасовано з ухваленням нового рішення. Позовну заяву Державної іпотечної установи до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Державної іпотечної установи: основний борг - 523591,43 грн.; нарахування відсотків 8829,33 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь Державної іпотечної установи понесені витрати зі сплатою судового збору з кожного по 3376 грн.12 коп. (а.с. 43 49). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до\~ст. 611 цього Кодексу\~в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України, врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так,\~статтею 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. Як вбачається з розрахунку заборгованості за невиконання постанови апеляційного суду Одеської області від 03.11.2023 на виконання рішення суду [PERSON] сплачено з 07.02.2019 по 25.05.2019 грошові кошти у розмірі 416335,26 грн. сума боргу складає: 107256,17 грн. (а.с. 176 177). Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу, якою передбачено право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням\~встановленого індексу\~інфляції за\~весь час\~прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми ( ч.2\~ст. 625 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання». Внаслідок невиконання відповідачами постанови апеляційного суду Одеської області від 31.05.2018, у Державної іпотечної установи виникло право вимоги до відповідачів про сплату 3% річних за користування грошовими коштами та інфляційних витрат у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості. Матеріали справи містять розрахунок заборгованості за період з 03.08.2019 по 23.02.2022, тобто з урахуванням вказаних норм. Відповідачами не спростовано вказаного розрахунку, не надано доказів виконання постанови апеляційного суду Одеської області від 31.05.2018 у період з 03.08.2019 по 23.02.2022. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з кожного з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1240,50 гривень.

Outcome: approved