Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в Городищенський районний суд Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач [PERSON] посилається на те, що 17 червня 2014 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №861 Серії [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, який не розірваний. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , актовий запис №348, виданого 12 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, відповідач [PERSON] записаний батьком дитини. У грудні 2022 року вона з дитиною виїхали до республіки Ірландія. Дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач наразі мешкає у м.Києві, працює у Київському слідчому ізоляторі на посаді помічника заступника ЧПНС та не надає дитині жодного утримання. Стан здоров`я відповідача задовільний, жодних протипоказань до фізичної чи інтелектуальної праці не має. Майновий та фінансовий тягар по забезпеченню дитини приходиться повністю на неї без участі батька, тому прийняла рішення звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів в інтересах дитини(1-3). Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2023 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання з викликом сторін до суду, з наданням відповідачу часу для подачі відзиву та пред`явлення зустрічного позову(32-34). 14 грудня 2023 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів (а.с.44-45) 26 грудня 2023 року ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області підготовче провадження у цивільній справі закрите та призначено судовий розгляд по суті на 26 грудня 2023 року з повідомленням сторін(а.с.49-50). 26 грудня 2023 року позивач у судове засідання не прибула, надіслала до суду електронною поштою заяву про розгляд справи без її участі, підтримання заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав 14 грудня 2023 року відзив на позовну заяву про стягнення аліментів у змісті якого просив розглянути позовну заяву у його відсутність та врахувати, що позовні вимоги визнає частково і бажає сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі частини усіх видів доходу заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як то передбачено чинним законодавством, остільки працюючи у Київському слідчому ізоляторі на посаді помічника заступника ЧПНС в період дії на території України воєнного стану є обмеженим у праві виїзду і не може утримувати сина в інший спосіб, окрім як сплати аліментів. До участі у судовому засіданні не прибув і представник позивача [PERSON] , будучи інформованим належно про право взяти участь в судовому засіданні як представник сторони у спорі. Суд, розглянувши позовну заяву в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення сторін про день, час, місце судового розгляду, враховуючи зміст відзиву, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов"язок утримувати дітей є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька, причому обов"язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які полягають в обов`язку матері, батька утримувати дітей. Згідно зі ст. ст. 1,17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. На підставі положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із досліджених судом доказів, наданих сторонами до провадження суду, вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб від 17 червня 2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №861 Серії [NUMBER] позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження від 12 лютого 2016 року Серії [NUMBER] , актовий запис №348, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, відповідач [PERSON] записаний батьком дитини [PERSON] , [INFO] , а позивач [PERSON] мати дитини, тобто сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.7). За змістом паспорта громадянина України Серії [NUMBER] виданого 28 серпня 2014 року Городищенським РВ УМВС України в Черкаській області, зазначено місце реєстрації [PERSON] [ADDRESS] . (а.с.5-6). Як вбачається із копій віз та закордонних паспортів дитини [PERSON] , [INFO] , та позивача [PERSON] , [INFO] , вони мають документи тимчасового захисту у республіці Ірландія (а.с.22-27). Згідно Реєстру застрахованих осіб Державногого реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] перебувала на обліку в Київському міському центрі зайнятості та отримувала соціальні виплати (а.с.27-29). Відзив відповідача на позовну заяву про часткове визнання позовних вимог (а.с.44-45). Сімейним Кодексом України, а саме ст.182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і тому бере до уваги обставини у справі, що розглядається за позовною заявою [PERSON] , про доброзичливе відношення батька до неповнолітньої дитини, усвідомлення виконання батьківського обов`язку, про малолітній вік сина, потребу в належному харчуванні, забезпеченні одягом, організації побуту у зв`язку із перебуванням за межами території України, відсутність здатності утримувати себе самостійно, та у відношенні відповідача, який фізично здоровий, бажає приймати участь у вихованні та утриманні дитини, відсутність домовленості про сплату аліментів між сторонами як батьками, питання утримання неповнолітньої дитини не вирішено, є працюючим, не повідомив про наявність інших утриманців чи обставини, які б унеможливлювали надання грошової допомоги дитині, і приходить до висновку, що слід, стягнути із [PERSON] аліменти, як такого, що має можливість їх сплачувати на утримання неповнолітньої дитини. Аліменти - це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Під час судового розгляду встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає біля матері, позивача [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.9-12). Із вивчених судом доказів, спір про батьківство між сторонами не встановлений. У відзиві відповідач зазначив, що на час розгляду справи в суді, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і бути разом із сім`єю та брати участь у вихованні сина він не може, так як в період дії воєнного стану на території України, ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку», будучи працівником Київського слідчого ізолятора на посаді помічника заступника ЧПНС, є обмеженим у праві виїзду за кордон, що не може свідчити про ухилення з його сторони, як батька, від матеріального забезпечення дружини і дитини. Тому суд, роз`яснює, що наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення при зміні обставин, які існували на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, остільки суд приймає рішення у справі по суті позовних вимог позивача, як таке, що забезпечує найкращі інтереси дитини, народженої у шлюбі, з роз`ясненням права відповідачу, як батьку, на врегулювання спору з матір`ю в цій частині у майбутньому. За змістом позовних вимог позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач просив стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, остільки відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України аліменти на одну дитину стягуються в розмірі однієї чверті, а не однієї третини. Суд, проаналізувавши чинне законодавство та обставини у справі із змісту досліджених письмових доказів, погоджується із мотивацією відповідача про правові підстави до часткового задоволення позовних вимог позивача, остільки суду не обґрунтовано належними доказами підстави до стягнення аліментів на дитину саме у збільшеному позивачем розмірі. При прийнятті рішення у цивільній справі, суд вирішує питання стягнення судових витрат, остільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем заявлено до суду позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і відповідно судовий збір не сплачувався, остільки згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» закріплені категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору при зверненні до суду із позовною заявою - позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідач [PERSON] має сплатити на користь Держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., у зв`язку з розглядом позовних вимог судом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, остільки такий у справах вищевказаної категорії стягується з відповідача. Рішення суду, слід піддати до негайного виконання в межах стягнення аліментів за один місяць з відповідача. Позов підтверджується: копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження [PERSON] ..

Outcome: partial