Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] , [INFO] , на утримання її, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 3000 грн щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, буде продовжувати навчання на денному відділенні, але не менше 2684 грн прожиткового мінімуму, який встановлений для повнолітньої дитини, яка навчається на денному відділені навчального закладу, що передбачено Державним бюджетом на 2023 рік. Позивачка посилається на те, що вона є рідною донькою відповідача. 13 липня 2011 року її батьки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб і батько на теперішній час проживає в іншому місці. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання. Проте, після досягнення нею повноліття відповідач категорично відмовився сплачувати аліменти, нічим не коментуючи свою відмову. На даний час вона є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету» на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Крім того, сплачує кошти в навчальному закладі за гуртожиток за проживання в розмірі 2416 грн. Такий належний рівень життя, її повноцінне навчання та утримання одна мама забезпечити не зможе, а батько, який є здоровий та працездатний, працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АЛАН» та має зарплату 7000 грн в місяць та, крім того, має на праві приватної власності Державний акт на землю в розмірі 7,2593 гектарів на території Олександропільської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач веде підсобне господарство і має реальну можливість надавати їй матеріальну допомогу на період навчання з усіх видів заробітку (доходу) в твердій грошовій формі в розмірі 3000 грн на місяць, але не менше 2684 грн прожиткового мінімуму для повнолітньої дитини, яка навчається на денному відділені навчального закладу, що передбачено Державним бюджетом України на 2023 рік. Відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати саме такий розмір аліментів. Представник відповідача подала відзив, у якому зазначається, що відповідач позов не визнає. Відзив обґрунтовується тим, що умовою стягнення аліментів є можливість надання матеріальної допомоги та, крім цього, при розгляді даної категорії справ до уваги береться також можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відзиві зазначається, що 23 червня 2022 року відповідач уклав шлюб з громадянкою [PERSON] , у період шлюбу у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За законом відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину доньку [PERSON] , яка проживає разом з відповідачем, а також за наявності матеріальної можливості утримувати і повнолітню доньку [PERSON] (позивача у справі). Донька [PERSON] навчається на денному відділенні відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету», де отримує стипендію. Відповідач не має матеріальної можливості утримувати позивача, тому просить у задоволенні позову відмовити. Позивачка подала відповідь на відзив, у якому вказує, що відповідач вважає, що стипендія яка менша прожиткового мінімуму покриває всі її витрати на навчання, на проживання в гуртожитку, на харчування, на одяг, на проїзд тощо. Її мати [PERSON] виконує свій обов?язок, харчування, одяг, оплата проїзду, канцелярські вироби та навчальні матеріали, що потрібні для навчання, оплата сесій та інші незаплановані витрати, взяла на себе її мати. Також повідомляє, що разом з її матір`ю та їхнім батьком проживають неповнолітні брати [PERSON] , 2010 р.н., та [PERSON] , 2013 р.н. Отже, її матір, крім неї, утримує ще двох неповнолітніх дітей (її братів). Зазначає, що їй стало відомо, що відповідач отримав у спадок від померлого батька [PERSON] будинок на земельній ділянці, що відведена під будівництво, та земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства (город). Даний будинок та земельна ділянка були продані. Дана інформація стала відома лише на початку липня 2023 року. У судовому засіданні позивачка позов підтримала з викладених у ньому підстав та у відповіді на відзив. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилалась на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилась [INFO] та її батьками відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Квартира (будинок) належить [PERSON] , кількість кімнат - 2 , житлова площа - 27,9 кв. м (довідка, видана Новопокровською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області 23.02.2023 вих № 14, довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] , акт обстеження матеріально-побутових умов, складений 01.03.2023). Згідно з довідкою, виданою Новопокровською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] знаходиться на утриманні матері - [PERSON] . У 2022 році [PERSON] втупила до Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету», денне відділення, закінчення закладу освіти - 30 червня 2025 року (довідка від 21.02.2023 № 1, видана Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету»). За період з вересня 2022 року по травень 2023 року стипендія [PERSON] становить 1930,00 грн на місяць (довідкою про доходи, видана Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету» 07 грудня 2023 року). Батько позивачки - [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АЛАН» з 06 грудня 2017 року, є водієм навантажувача. Дохід за період з 01.08.2022 по 31.01.2023 склав 42569,18 грн. Згідно з державним актом на право приватно власності на землю серії 1-ДП № 048429 [PERSON] на підставі розпорядження голови Солонянської районної державної адміністрації від 29.07.2002 передана у власність земельна ділянка площею 7,2593 гектарів, розташована на території Олександропольської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком також [PERSON] , яка народилась [INFO] . Матір`ю [PERSON] є [PERSON] 23 червня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України (статті 198 - 201 СК України). Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] є студенткою Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж електрифікації Дніпровського державного аграрно-економічного університету», та навчається на денному відділенні та отримує стипендію у сумі 1930,00 грн. На підтвердження витрат за проживання у її гуртожитку суду надано платіжне доручення АТ КБ «ПриватБанк», датоване 20.01.2023 № @PL592993, згідно з яким за проживання у гуртожитку було сплачено 2416,00 грн. У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що це плата за 4 місяці. Також з матеріалів справи та пояснень позивачки у судовому засіданні вбачається, що вона знаходиться на утриманні матері, розмір стипендії, яку отримує [PERSON] є меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб, передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», який установлений цим Законом у розмірі 2864 грн. Відповідач [PERSON] працює та отримує заробітну плату, окрім того має у власності земельну ділянку, площею 7,2593 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання, та наявні підстави для стягнення з нього аліментів на користь доньки. Разом з тим, суд ураховує, що відповідно до довідки ТОВ «АЛАН» його сукупний дохід за період з серпня 2022 по січень 2023 року склав 42569,18 грн, тобто в середньому 7095 грн на місяць, крім того він має на утриманні малолітню дитину. Суд також враховує те, що позивачка, його донька, отримує стипендію та мати бере участь в її утриманні. З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн щомісячно, що буде відповідати принципам розумності та справедливості. У задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачкою не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн щомісячно. Оскільки з позовом про стягнення аліментів позивачка звернулась 06 березня 2023 року, тому аліменти підлягають стягненню, починаючи з 06 березня 2023 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial