Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Представник третьої особи подав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, просив справу розглянути у свою відсутність. Відповідач сповіщався про дату час та місце проведення підготовчого засідання за останнім відомим суду місцем реєстраційного обліку, поштовий конверт повернутий з відміткою «адресат відсутній за адресою». Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.01.2024 року постановлено розглянути справу у заочному порядку за наявними у ній матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] . З 26.01.2012 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] . У [PERSON] є син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.03.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. [PERSON] [INFO] помер. З червня 2021 року відповідачка дітьми не опікується, покинула їх самих. Позивачка опікується дітьми, діти проживають у родині позивачки. На підставі висновку органу опіки та піклування Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області від 25.11.2021 року № 76 визнано доцільними позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [PERSON] . Суд вважає, що матеріали прави свідчать про те, що відповідачка є лише біологічною мамою дітей, та не бажає бути справжньою мамою, утримувати, годувати та доглядати дітей. Суд безумовно приймає до уваги, що мама дітей з 2021 року не приймала участі у житті діток, дітки маму не знають. Суд вважає доведеним той факт, що мама діток самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті діток не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання матері. У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідачки по відношенню до її дітей розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісну матір. Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю. Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Суд приймає до уваги той факт, що відповідачка не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання доньки [PERSON] , сина [PERSON] забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування діток, не вживає заходів щодо належного утримання діток, що повністю доведено матеріалами справи. Суд вважає повністю доведеним, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей, що може мати наслідком ігнорування мамою взагалі існування дітей як особистості, їх духовного та фізичного розвитку, тому суд вважає можливим позбавити її батьківських прав по відношенню до дітей як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки матері по відношенню до своїх дітей. Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв`язку із чим вони підлягають задоволенню. Щодо аліментів: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Дітки перебувають на утриманні своєї тітки. Відповідачка матеріальну допомогу на утримання діток не надає. Отже суд вважає, що аліменти слід стягувати з відповідача в розмірі однієї третини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно починаючи з 24.05.2023 року до повноліття старшої дитини- [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно, а потім по одній чверті від усіх видів доходу (заробітку) на утримання молодшої дитини- [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно. Розмір аліментів не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання судового збору заявниця у позові не ставила. З відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. за вимогу про стягнення аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved