Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.03.2023 він звернувся до АТ «Укрсиббанк`з проханням надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP Paribas Group у місті Париж (Франція). BNP Paribas Group являється співвласником AT «Укрсиббанк», а саме має контрольний пакет акцій у розмірі 60%. Також AT «Укрсиббанк», у даному листі було повідомлено про відновлення слідства по ст. 357 ч. 1 КК України № 120191000700003046 від 31.08.2019. Суть правопорушення - використання документів, які містять особисті персональні дані позивача, які були передані ним в АТ «Укрсиббанк`для відкриття рахунку - третіми особами в особистих цілях. У відповідь на своє звернення до AT «Укрсиббанк», яке було зареєстроване в банківській кореспонденції під вх. № 2924 від 10.03.2023, позивач отримав відповідь, що контактні дані центральним офісом BNP Paribas Group у місті Париж (Франція) є загальнодоступною інформацією в Інтернеті (лист № 16-2-02/6128 від 17.03.2023). Враховуючи, що у мережі Інтернет не завжди інформація відповідає дійсності, адреси вказані застарілі, недостовірні чи взагалі відсутні, а також враховуючи, що листування повинно у даному випадку зберігати конфіденційність, щоб не порушувати прав сторін - повторно звернувся до АТ «Укрсиббанк» з уточненням контактних даних для листування з центральним офісом BNP Paribas Group у місті Париж (Франція), для отримання офіційної відповіді, а саме 02.05.2023, яке зареєстроване в банківському реєстрі вхідної кореспонденції вх.№ 5477. 15.06.2023 було подане повторне звернення в AT «Укрсиббанк», яке зареєстроване за вх.№ 9051 для отримання інформації. Акцентуючи увагу, що відсутність відповіді вже не відповідає термінам розгляду вказаними у Законі України про «Звернення громадян». При цьому також ніякої відповіді не отримав. Так як Національний банк України являється регулятором банківського ринку України, звернувся про захист прав споживачів, як клієнта - зареєстрований у Національному банку 11.08.2023 за № Н-211655/1/17107. Позивач просив суд: зобов`язати АТ «Укрсиббанк» надати офіційну відповідь з контактними даними для подальшого листування з центральним офісом BNP Paribas Group у місті Париж (Франція). Ухвалою суду від 04.10.2023 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивачем подано відповідь на відзив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. 08.03.2023 позивач [PERSON] направив на адресу відповідача АТ «Уксиббанк» звернення, в якому позивач повідомляв банк про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації про поновлення досудового слідства по кримінальному провадженню № 12019100070003046 на підставі рішення суду, яким скасовано постанову про закриття кримінального провадження, просив всебічно та не упереджено допомагати слідству, а також просив надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP PARIBAS GROUP у місті Париж, Франція. 17.03.2023 листом за вих.№ 16-2-02/6128 АТ «Укрсиббанк» надав позивачу відповідь на його звернення від 08.03.2023, в якій подякував йому про надання інформації щодо поновлення досудового слідства по кримінальному провадженню № 12019100070003046 та відмітив, що взаємодія банку зі слідством можлива лише в порядку та межах, передбачених чинним кримінально-процесуальним законодавством України, а також повідомив про те, що контактні дані офісу BNP PARIBAS GROUP у місті Париж, Франція, є відкритою загальнодоступною інформацією в Інтернеті. 02.05.2023 позивач надіслав до відповідача звернення, в якому повторно просив надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP PARIBAS GROUP у місті Париж, Франція для залучення в подальшому до розслідування. 15.06.2023 позивач надіслав до АТ «Укрсиббанк» ще одне звернення з аналогічним змістом, в якому також просив надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP PARIBAS GROUP у місті Париж, Франція. 10.08.2023 листом за вих.№ 16-2-02/20911 відповідач повідомив позивача про те, що оскільки відповідь на питання позивача вже була надана банком у листі № 16-2-02/6128 від 17.03.2023, то на підставі Закону України «Про звернення громадян» повторні звернення з одного і того ж питання банком не розглядаються, а також запропонував звертатися до власників інформації, що зареєстровані в ЄС, на підставі законодавства відповідної країни. Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що неодноразово звертався до відповідача з запитами про надання зазначеної інформації, але так і не отримав її, то цим порушені його майнові інтереси. Отже правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про банки та банківську діяльність», Законом України «Про доступ до публічної інформації». Стаття 40 Конституції України передбачає, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: - порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); - створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; - незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. Згідно із ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Статтею 15 ЗУ «Про звернення громадян» визначено, що керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Статтею 20 ЗУ «Про звернення громадян» передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. В даному випадку позивач [PERSON] звернувся до відповідача зі зверненням від 08.03.2023, а 17.03.2023 відповідач вже направив позивачу відповідь на його звернення. Отже, терміни розгляду для вирішення звернення позивача, встановлені законом, відповідачем були дотримані. Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Отже, враховуючи, що звернення позивача від 02.05.2023 та 15.06.2023 стосувались одного і того ж питання, відповідь на яке була надана відповідачем листом № 16-2-02/6128 від 17.03.2023, то вказані звернення відповідно до закону не підлягали розгляду. Не дивлячись на це, відповідач листом № 16-2-02/20911 від 10.08.2023 роз`яснив позивачу свою позицію стосовно його повторних звернень та інших порушених позивачем питань. Відповідно до ст. 56 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банк зобов`язаний мати власний веб-сайт та розміщувати на ньому інформацію, визначену законами, нормативно-правовими актами Національного банку України, а також нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, розміщеної на його веб-сайті. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет. Згідно з п. 18 розд. ІІІ Положення про порядок подання відомостей про структуру власності банку, затвердженого ППНБУ № 328 від 21.05.2015 (зі змінами та доповненнями), банк має забезпечити розміщення Відомостей про остаточних ключових учасників, Відомостей про власників істотної участі та Схеми на веб-сайті банку в мережі Інтернет (крім паспортних даних фізичних осіб, повних адрес їх проживання та реєстраційних номерів облікових карток платників податків) у файлі формату PDF з урахуванням вимог пункту 11 розділу II цього Положення. В свою чергу Національний банк України розміщує вказану інформацію на сторінках Офіційного інтернет-представництва Національного банку. Відповідач виконує вимоги нормативно-правових актів НБУ і у встановлені законодавством строки розміщує зазначену інформацію на власному веб-сайті. З інформації про структуру власності AT «Укрсиббанк», розміщеної на веб- сайті банку в мережі Інтернет, слідує, що Public Joint-Stock Company BNP PARIBAS S.A. (Публічне акціонерне товариство БНП [PERSON] ) є акціонером AT «УКРСИББАНК», який володіє 60% акцій банку. Відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ вказана інформація також містить відомості про місцезнаходження (повну адресу) українською та англійською мовами акціонера, який є іноземною юридичною особою, а також ідентифікаційний код із витягу з торговельного, банківського, судового реєстру або іншого офіційного документа, що підтверджує реєстрацію іноземної юридичної особи в країні, у якій зареєстровано її головний офіс. Public Joint-Stock Company BNP PARIBAS S.A зареєстрована у Франції, отже є резидентом Франції і діє на підставі законодавства цієї країни. BNP PARIBAS є провідною фінансовою групою, яка обслуговує клієнтів у 60 країнах світу, відповідно інформація про групу та її окремих учасників є у відкритому та вільному доступі на відповідних сайтах в мережі Інтернет. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Іншою інформацію стосовно своїх акціонерів, ніж зазначена вище, АТ «Укрсиббанк» не володіє та не зобов`язаний володіти відповідно до законодавства України. Ураховуючи вищевказане, вимоги позивача щодо зобов`язання банку надати контактні дані для листування з центральним офісом BNP PARIBAS GROUP у місті Париж, Франція, є безпідставними, оскільки: надання фізичним або юридичним особам на їх запити «контактних даних для листування» з акціонерами банку не належить до компетенції посадових осіб AT «Укрсиббанк», адже такий обов`язок не передбачений чинним законодавством України; відповідач не є власником такої інформації; відповідач не володіє та не зобов`язаний володіти такою інформацією. Також суд зауважує, що відповідачем не було порушено жодних прав та законних інтересів позивача, позивач реалізував своє право на звернення, передбачене Конституцією України та Законом «Про звернення громадян», звернувшись до відповідача з запитами. Також відповідь на звернення позивача була надана відповідачем своєчасно та в межах компетенції відповідача. Отже жодних перешкод для здійснення позивачем його прав і законних інтересів, включаючи право на доступ до інформації, відповідач не створював, а навпаки, у листі №16-2-02/20911 від 10.08.2023 надав роз`яснення, яким чином позивачу необхідно отримати потрібну йому інформації у її власника - іноземної юридичної особи. Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що за наведених обставин, позивачем не доведена обґрунтованість його заявлених позовних вимог, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed