Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що\~ [INFO] в с. Речица Гомельської області, Республіки Беларусь померла [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Велика Костромка Апостолівського району Дніпропетровської області, Україна, що на день смерті мала постійне місце проживання в [ADDRESS] , яка залишила заповіт на ім`я позивача, який посвідчений Штефан В.В. приватним нотаріусом Апостолівського районного округу Дніпропетровської області 31.10.2007 року за реєстровим № 3706, на земельну ділянку, кадастровий номер 1220381100-01-009-0006, площею 7,3142 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті тітки залишилося спадкове майно у вигляді\~земельної ділянки загальною площею 7,3142 га, що розташована на території Великокостромської сільради Апостолівського району Дніпропетровської області, цільове призначення\~для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1220381100:01:009:0006. Відповідно до заповіту від 31 жовтня 2007 р. посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Штефан В.В.: спадкодавець [PERSON] , [INFO] , заповідала земельну ділянку площею 7,3142 га, згідно державного акту серії ДП № 071882 на право приватної власності на землю йому. Спадкодавець [PERSON] є громадянкою\~України,\~що підтверджується\~паспортом,\~який вона\~отримала 17.11.2000\~р.\~ В\~липні 2009\~року \~ [PERSON] \~виїхала \~на постійне місце проживання в [ADDRESS] . Після 2014 року зв`язок з тіткою був втрачений. 24 лютого 2022 року\~Росія завдала ракетних ударів по території України і розпочала повномасштабне вторгнення. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року\~в Україні було введено воєнний стан.\~В жовтні місяці 2022 року він дізнався, що тітка [PERSON] померла. 10.04.2023 р., він звернувся до\~Державного нотаріуса\~Зеленодольської державної\~нотаріальної контори\~Дніпропетровської області\~ Продченко\~Наталії Леонтіївни,\~яка 10.04.2023\~р.\~відмовила у\~видачі \~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом після\~смерті [PERSON] \~у зв`язку\~з \~пропуском шестимісячного\~терміну для\~подачі заяви\~про прийняття\~спадщини.\~Інших спадкоємців,\~крім нього,\~які претендують\~на спадок,\~чи прийняли\~спадщину,\~після смерті\~ [PERSON] ,\~ що\~померла [INFO] \~немає. Наведене стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача, третя особа в судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] в с. Речица Гомельської області, Республіки Беларусь померла [PERSON] , тітка позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.03.2019 р, видане відділом ЗАГСу Речицького району Гомельської області. Спадкодавець [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується паспортом, який вона отримала 17.11.2000 р.. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина земельну ділянку площею 7,3142 га, згідно державного акту серії ДП № 071882. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений Штефан В.В. приватним нотаріусом Апостолівського районного округу Дніпропетровської області 31.10.2007 року за реєстровим № 3706, на земельну ділянку, кадастровий номер 1220381100-01-009-0006, площею 7,3142 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який вона заповіла належну їй земельну ділянку позивачу [PERSON] . 10.04.2023\~р.\~ позивач [PERSON] звернувся до Державного нотаріуса Зеленодольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Продченко Н.Л. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] .. 10.04.2023 Державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Продченко Н.Л., постановою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] ,у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно спадкової справи № 35/2023, заведеної 10 квітня 2023 року після смерті [PERSON] до Державного нотаріуса\~Зеленодольської державної\~нотаріальної контори\~Дніпропетровської області\~Продченко Н.Л. із заявою про прийняття спадщини інші спадкоємці не звертались. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином,\~право на\~спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі №484/1626/20 (провадження № 61-18752св20) зроблено висновок, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання\~додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи». Як вбачається з позовної заяви, зазначаючи про поважність причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, позивач посилався на те, що він із за військової агресії втратив зв`язок з тіткою і не знав про її смерть. Суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини щодо майна [PERSON] з поважних причин, оскільки був необізнаний про смерть, а тому визначення судом позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Враховуючи те, що позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, суд вважає доцільним визнати поважною причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved