Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що народилася [INFO] у м. Андрушівка Житомирської області. Згідно свідоцтва про народження, виданого районним РАЦС Андрушівського району Житомирської області 07.08.1959 року, зазначено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] . Проте актовий запис про народження містить помилку щодо дати народження заявника, а саме у ньому зазначено « [INFO] » замість « [INFO] ». [PERSON] бажає внести зміни в актовий запис щодо її народження, оскільки неточності в даті народження зумовлюють розбіжність даних актового запису про народження з даними паспорту, свідоцтва про народження та інших документів, а в майбутньому можуть бути перешкодою у оформленні ID-паспорта. З огляду на викладене, заявник просить встановити факт неправильності актового запису про народження [PERSON] , а саме запису №151, складеного 07.08.1959 року виконавчим комітетом Андрушівського відділу реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в частині запису дати народження дитини [PERSON] « [INFO] » замість правильної дати народження « [INFO] », зобов`язати заінтересовану особу Бердичівський ВДРАЦС внести зміни до актового запису. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 27.10.2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявник в судове засідання не з`явилася, представник заявника - адвокат Могильницький В. подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує, просить її задовольнити. Представники заінтересованих осіб - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Бердичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Факт народження заявника 26 липня 1959 року підтверджується копіями атестату про середню освіту, свідоцтва про присвоєння кваліфікації, свідоцтва про укладення шлюбу та паспорта громадянина України (а.с. 5, 8, 9, 10). Як слідує з наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, дату народження [PERSON] у реєстрі вказано "16 липня 1959 року" (а.с. 11). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (далі - Постанова) передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи (частина друга статті 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон). Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону). Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону). Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Враховуючи викладене вище у сукупності, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи,

Outcome: approved