Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: на будинковолодіння [ADDRESS] . Свою позовну заяву мотивує тим, що її батько [PERSON] проживав у своєму будинковолодінні по [ADDRESS] . Разом із батьком проживала і вона із своєю сім`єю. Ще за життя її батько вирішив зробити на неї заповіт від 15.05.2003 на все своє майно, яке йому буде належати на час смерті. 19.02.2012 помирає її батько [PERSON] , провівши його похорони, вона продовжувала проживати у вищевказаному будинковолодінні по даний час. Так як вона постійно до смерті батька проживала з ним, то до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом мала право звернутись у будь-який час, тому звернулася з такою заявою вже після 6-ти місяців, а саме: 09.11.2019. З цього приводу нотаріусом була заведена спадкова справа. Спадщина, яку вона приймала від батька, складалась із земельної та будинковолодіння, в якому вони всі проживали. Оскільки на земельну ділянку були всі правовстановлюючі документи, і їй потрібно було отримати виплати за оренду пая грошові виплати, то пріоритетом було перше оформити спадщину по земельній ділянці, а для оформлення спадщини на будинковолодіння, в якому вона проживає, потрібний був час для зібрання всіх правовстановлюючих документів, тому нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.12.2019, а питання спадщини по будинковолодінні вони тоді не вирішували. Зібравши всі правовстановлюючі документи, які були в спадкодавця на будинковолодіння по [ADDRESS] , вона звернулась до нотаріуса, який, вивчивши подані нею документи на будинковолодіння, виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на право власності на вищевказане будинковолодіння за спадкодавцем [PERSON] . У зв`язку з цим вона змушена звернутись із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] на дане будинковолодіння. Вважає, що є всі підстави для визнання за нею права власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька на будинковолодіння [ADDRESS] . Представник позивачки адвокат Кобзан Р.М. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи за відсутності сторін та підставі наданих доказів. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, оскільки позивачка прийняла спадщину його дідуся [PERSON] , який склав на неї заповіт. Розгляд справи просить проводити без його участі. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 12.12.2023 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 15.12.2023 відповідач на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, оскільки позивачка прийняла спадщину його дідуся [PERSON] , який склав на неї заповіт. Розгляд справи просить проводити без його участі. 21.12.2023 представник позивачки адвокат Кобзан Р.М. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи за відсутності сторін та підставі наданих доказів. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Частиною 1 статті 206\~ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що представник відповідача позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.02.2012 (а.с. 10). Факт родинних відносин між позивачкою та відповідачем, який є її сином, а також померлим [PERSON] , який є батьком позивачки та дідусем відповідача, підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2019, Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 25.11.2015 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.05.1987 (а.с. 4-5, 8). Відповідно до заповіту від 15.05.2003, посвідченого секретарем виконкому Войнилівської селищної ради, зареєстрованого в реєстрі за № 150, [PERSON] заповів [PERSON] все майно, що буде належати йому на день її смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося (а.с. 16), водночас, реєстрація вказаного заповіту підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 12568494 (а.с. 9). Згідно з довідкою Войнилівської селищної ради від 05.11.2019 № 2405 згідно записів погосподарського обліку Войнилівської селищної ради за [PERSON] , який помер [INFO] , який постійно проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] числиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,87 га. В спадковому будинку проживали і проживають [PERSON] , голова двору, який помер [INFO] , [PERSON] , дочка - проживає по даний час, [PERSON] , онук - проживає по даний час, [PERSON] , онук - проживає по даний час. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Войнилівської селищної ради посвідчувався 15.05.2003, зареєстрований в реєстрі за № 150, не змінювався і не відмінявся (а.с. 17). Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Лесюка П.В. зі заявою від 09.11.2019 № 485 про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який залишив на її ім`я заповіт (а.с. 15). Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 58795774 від 18.12.2019 приватним нотаріусом Лесюком П.В. було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 12). 18.12.2019 приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесюком П.В. спадкоємцю зазначеному в заповіті [PERSON] його доньці [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НВО № 034571 на земельну ділянку, площею 0,8735 га, кадастровий номер: 2622855300:08:001:0143 (а.с. 11), та за позивачкою 18.12.2019 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 193677266 (а.с. 13). Постановою приватного нотаріуса Лесюка П.В. № 430/01-31 від 07.11.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно спадкодавця [PERSON] (а.с. 14). Згідно з випискою з погосподарської книги № 8 ст. 79, номер об`єкта погосподарського обліку 03-0136-1 Войнилівської селищної ради, виданої Войнилівської селищною радою за № 330 від 12.10.2023 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав померлому [PERSON] (а.с. 20). На спадковий будинок за адресою [ADDRESS] виготовлений технічний паспорт від 16.10.2023, згідно з яким вказаний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами побудований у 1974 році (а.с. 21-24), а його інвентаризаційна вартість станом на 16.10.2023 становить 126160,00 грн., що підтверджується довідкою № 17384 від 16.10.2023, виданою ФОП [PERSON] (а.с. 25). Таким чином\~між сторонами\~виник спір\~з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, вбачається, що за правилами статті 392\~ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом на домоволодіння по [ADDRESS] . Згідно зі ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається зі ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України, не завила про відмову від спадкового майна. Крім позивачки, інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Як визначено ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка проживала спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадкового майна не відмовлялася, а відповідач не подавав заяви про прийняття спадщини, не оформлював своїх спадкових прав, а навпаки позов визнав, а також, беручи до уваги те, що позивачка не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за позивачкою в порядку спадкування право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . На підставі викладеного ст.ст. 16, 392, 1217, 1220, 1223, 1241, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved