Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 28.06.2023р. звернулися з позовом до Городоцької міської ради Львівської обл., просили визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002р. в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,4947 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №056991 виданий 26.12.2002 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №320, та визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002р. в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 1,2611 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №056990 виданий 26.12.2002 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №319, скасувавши в Поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки та визнати за ними, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] що помер [INFO] , право на 1/2 земельну частку (пай) площею 1,75 ум.кад.га, що на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) ЛВ №145083 від 23.04.1997, зареєстрованого в книзі записів сертифікатів за №869, та право на земельну частку\~(пай)\~площею 1,65\~ум.кад.га,\~що на\~підставі сертифіката\~про право\~на земельну\~частку (пай)\~ЛВ №144607\~від 21.04.1997,\~зареєстрованого в\~книзі записів\~сертифікатів за\~№393\~мотивуючи тим, що після смерті [PERSON] [INFO] та [PERSON] 13.09.1996 року спадщину прийняв їх син [PERSON] , який помер [INFO] , після чого відкрилась спадщина на майно спадкодавця, так як вони вважали, що фактично прийняли спадщину, то звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті [PERSON] та [PERSON] . В інший спосіб, як звернутись з означеним позовом до суду вони оформити спадщину не можуть, просять позов задовольнити. Позивачі в судове засідання не з`явились, 19.10.2023 [PERSON] подала заяву у якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мартин В.І. в судове засідання не з`явилася, 19.10.2023 подала заяву у якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності. Представник Городоцької міської ради Львівської обл. в судове засідання не з`явився, 26.10.2023р. міський голова подав заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог та просив про розгляд справи за відсутності їх представника. Треті особи Головне управління Держгеокадастру у Львівськаій обл. та Львівська районна адміністрація до суду не з`явились, причин неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись належно ( а.с 38, 40, 47). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] та [PERSON] помер [INFO] , до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після їх смерті, слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року. Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до\~ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами ст.ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Пункт 24\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» від\~16.04.2004\~№ 7\~передбачає,\~що член\~колективного сільськогосподарського\~підприємства,\~включений до\~списку,\~що додається\~до державного\~акта на\~право колективної\~власності на\~землю,\~набуває права\~на земельну\~частку (пай)\~з дня\~видачі цього\~акта.\~Невнесення до\~зазначеного вище\~списку особи,\~яка була\~членом КСП\~на час\~передачі у\~колективну власність\~землі,\~не може\~позбавити її\~права на\~земельну частку. Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року . Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №599/1833/15-ц (провадження № 61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 179/2279/17 (провадження №61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №551/1075/17 (провадження № 61-15000св19). Згідно положень ст.236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. За положеннями ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Згідно ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. За положеннями ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, згідно положень абз.1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За положеннями ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як видно із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.20) [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 19), а їх син [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.18). Із копії державного акта серії ІІ-ЛВ\~№ 056991\~від 26.12.2002,\~ виданого\~на ім`я\~ [PERSON] на\~підставі розпорядження\~голови Городоцької\~РДА №\~721\~від 02.12.2002р.,\~що зареєстрований\~в книзі\~записів державних\~актів за\~№ 320 (а.с.21) та копії державного акта серії ІІ-ЛВ\~№ 056990\~від 26.12.2002,\~виданого на\~ім`я [PERSON] \~на підставі\~розпорядження голови\~Городоцької РДА\~№ 721\~від 02.12.2002р.,\~що зареєстрований\~в книзі\~записів державних\~актів за\~№ 319 (а.с.22), видно, що [PERSON] та [PERSON] у 2002р., тобто задовго після їх смерті, передавалась у власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,4947 га [PERSON] та 1.2611 га - [PERSON] . Оскільки на час видачі державного акта серії ІІ-ЛВ № 056991 від 26.12.2002 виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 721 від 02.12.2002р., що зареєстрований в книзі записів державних актів за № 320, остання померла, тому такий державний акт слід визнати недійсним, як і розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002р. в частині передачі [PERSON] у власність вищеозначеної земельної ділянки. А також на час видачі державного акта серії ІІ-ЛВ\~№ 056990\~від 26.12.2002\~виданий на\~ім`я [PERSON] \~на підставі\~розпорядження голови\~Городоцької РДА\~№ 721\~від 02.12.2002р.,\~що зареєстрований\~в книзі\~записів державних\~актів за\~№ 319 останній також помер, тому такий державний акт слід визнати недійсним, як і розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002р. в частині передачі [PERSON] у власність вищеозначеної земельної ділянки. Як убачається із Витягу книги реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) (а.с.-23), [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 1,75 ум.кад.га на території Керницької сільської ради на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) ЛВ №145083 зареєстрованого 23.04.1997 року в Книзі записів №869. Та як вбачається із Витягу книги реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) (а.с.-24), [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 1,65 ум.кад.га на території Керницької сільської ради на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) ЛВ №144607 зареєстрованого 21.04.1997 року в Книзі записів №393. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] ще за життя були внесені до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а отже видача бланку державного акта після їх смерті не може слугувати до звуження прав їх спадкоємців та відмовою до визнання за ними права на пай в порядку спадкування. Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.-16), [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.-16), [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідок Городоцької міської ради №239 від 24.03.2023 р. та №78-240/0/2-23 від 28.06.2023р. (а.с.-30, 31) [PERSON] до дня смерті проживав без реєстрації з [PERSON] та [PERSON] . Із копій заповітів [PERSON] від 23.08.1995 року та [PERSON] від 23.08.1995 року вбачається, що останні усе своє майно заповіли сину [PERSON] [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] прийняв спадщину за заповітами, що зареєстровані в реєстрі № 19 від 23.08.1995р. та №18 від 23.08.1995р. (а.с.28.29). Отже, оскільки [PERSON] та [PERSON] при житті фактично належало право на земельну частку (пай) згідно вищеозначених сертифікатів, саме це право входить до складу спадщини, після їх смерті, позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , спадщину фактично прийняли, інших спадкоємців немає, є підстави до визнання за позивачами права на земельну частку (пай) порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: approved