Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка просить стягнути аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі від доходу щомісячно, але не менше 50% встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування посилається, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Оскільки відповідач не виконував своїх обов`язків щодо утримання неповнолітньої дочки, звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на її утримання. Їй відомо, що на теперішній час він проходить службу в ЗСУ, позивачка ж не має постійної роботи. Також вона створила нову сім`ю, яка має статус багатодітної. Домовленості з приводу добровільної сплати аліментів не досягнуто. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Представник позивачки просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив чи заперечень на позов не подав. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, шляхом направлення кореспонденції поштою за останньою відомою адресою проживання та шляхом розміщення оголошення на сайті суду (а.с.41-43, 45, 49-50, 53, 57-61). Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про її народження (а.с. 6). Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 08.11.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10), дочка [PERSON] проживає з матір`ю, які є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується копіями посвідчень багатодітної сім`ї та дитини з багатодітної сім`ї, довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, згідно яких проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8, 12-13). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 №3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує, що неповнолітня дитина проживає з матір`ю, а батько працездатний і добровільно допомоги не надає та не виконує імперативний обов`язок відносно забезпечення дитини. Незалежно від характеру взаємовідносин сторін, але батько зобов`язаний допомагати утримувати дитину, на яку необхідно стягнути аліменти в мінімально можливому розмірі частину усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку. Щодо судових витрат, то суд враховує, що згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. За таких обставин,

Outcome: approved