Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У червні 2021 року позивач ОСББ «Оазис 4» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ - Кравець О.О. у якому, просили: 1) зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні спільним майном будинку (дахом), розташованого за адресою: [ADDRESS] шляхом демонтажу надбудови з приведенням даху будинку у стан, який передував початку будівництва надбудови; 2) скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про внесення 05.08.2019 року 16:02:02, приватним нотаріусом Кравець О.О. змін до реєстру відносно площі об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (опис змін: загальна площа 288,5 кв.м., житлова площа 149,3 кв.м., змінено на загальна площа 432,7 кв.м, житлова площа 145,8 кв.м.) 3) стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Оазис 4» витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 540,00 грн. 4) стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Оазис 4» витрати сплачені на проведення будівельно-технічного дослідження в розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку [ADDRESS] для забезпечення і захисту прав співвласників, сприяння використання їхнього майна, управління та утримання майна в багатоквартирному будинку з 08.06.2016 року зареєстровано ОСББ «Оазис 4». [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 288,5 кв.м. та житловою площею 149.3 кв.м. На початку грудня 2019 року Об`єднанням виявлено проведення несанкціонованих будівельних робіт на даху будинку, а саме над квартирою належної [PERSON] . Разом з тим, рішення про надання згоди на надбудову на даху, або іншим чином його використання, співвласниками будинку не приймалось. Таким чином, 03.12.2019 року керівництвом Об`єднання власнику квартири [ADDRESS] видано припис «Про усунення порушень вимог законодавства в сфері державних стандартів і правил». Проте, вимоги вищезазначеного припису проігноровані Відповідачкою у повному обсязі. 04.12.2019 року в ході проведення позапланового обстеження покрівлі корпусу 4 будинку [ADDRESS] були виявлені порушення законодавства щодо проведення ремонтних робіт без відповідного рішення загальних зборів співвласників, також, серед іншого, було виявлено перекриття вентиляційних каналів витяжної системи квартир будинку. При цьому, за результатами перевірки Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю з`ясовано, що посадові особи департаменту неодноразово виїжджали на місце проведення будівництва, проте у зв`язку з обмеженим доступом до квартири, та відсутністю уповноважених суб`єктів містобудування, провести перевірку належним чином не вбачалося можливим. За таких обставин Наказом Департаменту від 14.01.2020 року №9 право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі даних, зазначених у поданому відповідачкою повідомлені від 19.09.2019 року №КВ 061192310089 та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта 09.12.2019 року №КВ 141193430099 на об`єкт будівництва «Реконструкція житлової квартири [ADDRESS] скасовано. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.08.2019 року приватним нотаріусом Кравець О.О. здійснено реєстрацію змін до відомостей реєстру, а саме: загальну площу 288,5 кв.м., та житлову площу 149.3 кв.м. квартири [ADDRESS] змінено на загальну площу 435.7 кв.м., та житлову площу 145,8 кв.м. За твердженням позивача, збільшення площі квартири відповідача відбулось неправомірно внаслідок будівництва надбудови на даху будинку без згоди інших співвласників. Більше того, внесення приватним нотаріусом Кравець О.О. змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відбулось 05.08.2019 року, а саме, до реєстрації департаментом з питань державного архітектурно- будівелрюго контролю м, Києва декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 09.12.2019 року №КВ 141193430099, та до подання [PERSON] повідомлення від 19.08.2019 року №КВ 061192310089 про початок виконання будівельних робіт. Самовільне облаштування відповідачем надбудови за рахунок даху, що є місцем загального користування, без згоди балансоутримувача та інших співвласників, спричинило незаконне набуття відповідачем права власності на майно, що перебуває у спільній власності. З огляду на вищевикладене позивач просив суд задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, наголошував суду, що вважає неналежними та недопустимими докази, надані стороною позивача, у вигляді експертного дослідження, відповідей на запити представника позивача до державних органів, вказував що відповідач отримала у усній формі дозвіл на проведення реконструкції даху будинку від ОСББ «Оазис 4». Представником Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) надано пояснення, у яких просили здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні надані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] придбаної за договором купівлі-продажу квартири від 03.07.2018 року, із зазначенням загальної площі квартири 288,5 кв.м., а житлової площі 149.3 кв.м. 05.08.2019 року державним реєстратором - приватним нотаріусом КМНО Кравець О.О. прийнято рішення №48097653 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме відносно площі об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (опис змін: загальна площа 288,5 кв.м., житлова площа 149,3 кв.м., змінено на загальна площа 432,7 кв.м, житлова площа 145,8 кв.м. Таким чином, спір між сторонами виник з приводу правомірності реконструкції та збільшення загальної і житлової площі квартири відповідача [ADDRESS] за рахунок частини даху будинку та реєстрації права власності без відповідних дозвільних документів, згоди балансоутримувача та усіх співвласників квартир багатоквартирного будинку. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такими способами захисту можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення (пункти 3, 4 частини другої статті 16 ЦК України). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Частинами першою - сьомою статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Отже, частина друга статті 382 ЦК України визначає правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування житлового будинку у дво- або багатоквартирному будинку. Зокрема, за власниками квартир у таких будинках на праві спільної сумісної власності закріплюються приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше ніж одну квартиру. Ця норма спрямована на врегулювання порядку користування мешканцями квартир зазначеними приміщеннями та обладнанням. Усі зазначені об`єкти становлять єдине ціле з квартирами і житловим будинком, призначені вони для постійного обслуговування і забезпечення відповідної експлуатації всього будинку. За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. 08.06.2016 року власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку [ADDRESS] зареєстровано ОСББ «Оазис 4». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Верховний Суд у постанові від 06.08.2019 по справі № 914/843/17 зазначив, що допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 916/2069/17, від 22.11.2018 у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17, які згідно положення ч.4 ст.263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. Частиною першою та другою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (пункт 1 частини першої та частина друга статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. У пункті 1.3 Рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 зазначено, що питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що будь-які переобладнання або перепланування допоміжних приміщень у жилих багатоквартирних будинках можуть проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку. Право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Отже, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно переобладнання чи реконструкції допоміжних приміщень вимагає погодження всіх співвласників. Для проведення власником приватного житлового фонду переобладнання і перепланування житлових приміщень, зокрема тих, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідний дозвіл власника будинку (квартири). На підставі дозволу співвласників на проведення переобладнання і перепланування житлових приміщень власник звертається до виконавчого комітету місцевої ради (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду 25.05.2021 у справі № 461/9578/15-ц). Як встановлено судом з документів наявних у матеріалах справи, 10.06.2019 відповідач, яка є власником квартири [ADDRESS] , звернулась до ОСББ «Оазис 4» із заявою, в який виклала інформацію щодо неналежного стану покрівлі даху будинку над її квартирою, також повідомила про намір зробити капітальний ремонт (реконструкцію) даху та просила надати погодження на зазначені види робіт. У відповіді на звернення відповідача від 10.06.2019 року ОСББ «Оазис 4» звернуто увагу на те, що прийняття рішення про проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт відноситься до повноважень загальних зборів співвласників, також повідомлено що керівництво об`єднання не заперечує проти проведення капітального ремонту (реконструкції) даху, за умови надання для погодження проектно-кошторисної документації. В судовому засіданні встановлено, що після надання об`єднанням відповіді, від відповідача на адресу позивача не надійшло жодного документу. На початку грудня 2019 року об`єднанням виявлено проведення несанкціонованих будівельних робіт на даху будинку, а саме над квартирою відповідачки, рішення про надання згоди на надбудову на даху, або іншим чином його використання, співвласниками не приймалось. 03.12.2019 року керівництвом об`єднання відповідачці видано припис «Про усунення порушень вимог законодавства в сфері державних стандартів і правил». З метою усунення виявлених порушень на виконання припису були викладені наступні вимоги: привести в попередній стан покрівлю в житловому будинку по [ADDRESS] , а саме: демонтувати за власний рахунок самовільно надбудовані стіни на покрівлі житлового будинку та відновити покриття покрівлі відповідно до забудови будинку; надати проект реконструкції для узгодження з ОСББ; надати копії дозвільних документів які дають право на виконання робіт. Проте, вимоги зазначеного припису проігноровані відповідачкою у повному обсязі. Із акту позапланового обстеження покрівлі корпусу 4 будинку 4 по проспекту Героїв Сталінграда від 04.12.2019 року вбачається, що в ході проведення позапланового обстеження покрівлі корпусу 4 будинку [ADDRESS] були виявлені порушення законодавства щодо проведення ремонтних робіт без відповідного рішення загальних зборів співвласників, також, серед іншого, було виявлено перекриття вентиляційних каналів витяжної системи квартир будинку. 04.02.2020 року співвласниками та мешканцями багатоквартирного будинку на адресу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва було направлено колективне звернення з проханням: здійснити перевірку правомірності видачі власнику квартири [ADDRESS] ; надати копії документів, згідно з якими департаментом було надано дозвіл на початок будівельних робіт №КВ 061192310089 на здійснення будівництва надбудови на даху корпусу 4 будинку [ADDRESS] ; здійснити позапланову перевірку законності здійснення будівництва надбудови на даху корпусу 4 будинку [ADDRESS] . 17.04.2020 року Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю у відповіді на колективне звернення, серед іншого, зазначив наступне: Департамент не видавав дозволу на виконання будівельних робіт за адресою: проспект Героїв Сталінграда 4 корпусу 4 квартира [ADDRESS] ; Реєстрація замовникові будівництва, фізичній особі, повідомлення про початок будівельних робіт: «Реконструкція житлової квартири [ADDRESS] » від 19.08.2019 року № КВ 061192310089, та декларації про готовність до експлуатації об`єкта за цією адресою від 09.12.2019 року відбувалась за повної відповідальності замовника будівництва за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні; посадові особи департаменту неодноразово виїжджали на місце проведення будівництва, проте у зв`язку з обмеженим доступом до квартири, та відсутністю уповноважених суб`єктів містобудування, провести перевірку належним чином не вбачається можливим; наказом Департаменту від 14.01.2020 року № 9 право на виконання будівельних робіт, набуте на підставі даних, зазначених у поданому відповідачкою повідомлені від 19.08.2019 року № КВ 061192310089 та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта 09.12.2019 року № КВ 141193430099 на об`єкт будівництва «Реконструкція житлової квартири [ADDRESS] скасовано. 02.12.2020 року з метою з`ясування впливу збудованої відповідачкою надбудови на даху, та впливу перекриття каналів витяжної системи будинку на можливість нормальної експлуатації будинку позивач звернувся до ТОВ «Судово-експертна компанія «Алінгез» для проведення будівельно-технічного дослідження. На вирішення експертного будівельно-технічного дослідження поставлено наступні питання: до якого виду будівництва відноситься спорудження надбудови на житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ?; чи перешкоджає нормальній експлуатації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] розміщення надбудови?. У Висновку №71/20 від 28.12.2020 року за результатами проведення будівельно-технічного дослідження судовим експертом Малим О.В. зазначено наступне: фактично проведені будівельні роботи спорудження надбудови на даху житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , класифікуються як вид будівництва - реконструкція; розміщення надбудови перешкоджає нормальній експлуатації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності). Факт проведення реконструкції, в квартирі, що на праві власності належить відповідачу доведений висновком експерта №71/20 від 28.12.2020 року (а.с. 22-37). Експертне дослідження провів судовий експерт ТОВ «Судово-експертна компанія Алінгез» Малий О.В., який внесений до реєстру атестованих судових експертів МЮ України, з відповідною кваліфікацією. У відповідності до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи. В судовому засіданні не надано жодного доказу на спростування вказаного експертного висновку. З огляду на зазначене, суд не бере до уваги саме по собі заперечення представника відповідача щодо змісту експертизи та твердження останнього в судовому засіданні щодо недопустимості висновку експерта. Отже, даний доказ стосується предмету доказування, суд вважає його належним та допустимим, який доводить проведення відповідачем ремонтних робіт з реконструкції із порушення будівельних норм та правил, без отримання необхідних дозвільних документів та згідно положення ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» є самочинним будівництвом. З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про те, що приміщення надбудови, яке улаштоване відповідачем за рахунок частини даху, поширюється правовий режим права спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. А відтак, будь-які переобладнання або перепланування, могли здійснюватися відповідачем тільки за згодою співвласників, балансоутримувача і за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку. При цьому, жодних доказів отримання згоди співвласників та (або) балансоутримувача на проведення реконструкції та зайняття місця загального користування частини даху будинку стороною відповідача не надано. Як й не надано стороною відповідача доказів проведення реконструкції житлового приміщення із дотриманням вимог законодавства, тобто отримання необхідних дозволів на їх проведення та подальше введення в експлуатацію. Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Кравець О.О. №48097653 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1589691680000) від 05.08.2019 року, згідно якого збільшено загальну площу квартири [ADDRESS] з загальної площі 288,5 кв.м., житлової площі 149,3 кв.м., на загальну площу 432,7 кв.м, житлову площу 145,8 кв.м.) - підлягає скасуванню з припиненням права володіння відповідача [PERSON] на збільшену площу квартири. Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з приписів пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. Тобто, зі змісту наведених правових приписів слідує, що у разі самочинного будівництва відновлення становища, яке існувало до порушення можливе шляхом знесення (демонтажу) самочинно збудованого об`єкта. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем обрано ефективний спосіб захисту, що відновить порушені права співвласників багатоповерхового будинку шляхом зобов?язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні спільним майном будинку (дахом), розташованого за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу надбудови, з приведенням даху будинку у стан, який передував початку будівництва надбудови. Питання щодо стягнення витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору підлягають вирішенню за правилами статті 141 ЦПК України, згідно частини першої якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved