Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 14 березня 2003 року в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 223. В обґрунтування\~позову зазначено,\~що сторони\~перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Між сторонами не було порозуміння, відбувались конфлікти, що призвели до повного відчуження. Позивач та відповідач зрозуміли, що різні за характерами, різні стосовно життєвих питань, виховання дитини. Такі взаємини негативно впливають на дитину. Сім`я розпалась остаточно. Кожен із сторін живе своїм окремим життям. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 березня 2003 року уклали шлюб, який зареєстрований в Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 223, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.04). Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 серпня 2008 року (а.с.07). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, позивачка бажає розірвати шлюб та сторони у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка виявила бажання не змінювати прізвище після розірвання шлюбу про що зазначено у позовній заяві. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved