Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позов обґрунтовано неналежним ставленням матері до виконання батьківських обов`язків та іншими обставинами, що мають істотне значення, а також положеннями ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. ст. 150, 164, 165, 166, 167, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 800 «Деякі питання соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю». Відповідачі відзиву на позов не надавали. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 10.10.2023 року відкрито провадження у справі у загальному порядку. В подальшому підготовче засідання відкладалось у зв`язку із неявкою відповідача або ж надання часу відповідачу для отримання правничої допомоги. Ухвалою суду від 28.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті. Позивач та третя особа у вказане судове засідання не з`явились, подали до суду відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явились, заяв чи клопотань з цього приводу суду не надавали. Частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. На обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. На підставі рішення Ленінського районного суду від 13.06.2022 у справі №334/10264/21 дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] відібрано у матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, строком на один рік. Рішення набрало законної чинності. Державну реєстрацію народження [PERSON] , 2007р.н., проведено відповідно до частини першої ст.135 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) (за вказівкою матері). Державну реєстрацію народження [PERSON] , 2009р.н., проведено відповідно до частини першої ст.135 СК України (за вказівкою матері). Державну реєстрацію народження [PERSON] , 2010 р.н., проведено відповідно до частини першої ст.135 СК України (за вказівкою матері). Державну реєстрацію народження [PERSON] , 2011 р.н., проведено відповідно до частини першої ст.135 СК України (за вказівкою матері). Державну реєстрацію народження [PERSON] , 2014 р.н., проведено відповідно до ст.133 СК України. Державну реєстрацію народження [PERSON] , 2015 р.н., проведено відповідно до ст.133 СК України. Державну реєстрацію народження [PERSON] , 2017 р.н., проведено відповідно до ст.133 СК України. Згідно із рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.09.2022 №342/8 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] » неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.09.2022 №342/9 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] » малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.09.2022 №342/10 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] » малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.09.2022 №342/11 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] » малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.09.2022 №342/13 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] » малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.09.2022 №342/12 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] » малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.09.2022 №342/14 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] » малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 20.12.2021 №615р «Про негайне відібрання дітей у батьків», дітей було влаштовано до КЗ «Запорізький обласний центр соціально- психологічної допомоги» ЗОР, де вони перебувають на повному державному утриманні донині. Відповідно до наказу служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації від 04.03.2022р. №01-10/1/11 «Про евакуацію вихованців обласних центрів соціально-психологічної реабілітації дітей за межі України», у зв`язку з реальною загрозою життю та здоров`ю дітей, які проживають або зараховані до закладу, дітей було евакуйовано до Республіки Польща. Згідно з повідомленням КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» ЗОР від 26.07.2023р. №01-14/050, за період перебування дітей (з 16.12.2021р.), [PERSON] та [PERSON] один раз відвідували дітей (приїхали з пивом та цигарками) та не надавали ніякої допомоги. Наразі спілкуються лише з [PERSON] та [PERSON] . Діти не отримують ні батьківської любові, ні уваги, ні материнського тепла. Особливо цього потребує [PERSON] . Батьки дітей наразі знаходяться у Республіці Польща за 90км від дітей. Усні чи письмові запити щодо повернення дітей в сім`ю на адресу закладу не надходили. До відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради та до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з питання повернення дітей на виховання в родину [PERSON] та [PERSON] не зверталися. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Вимогами ч. 1 ст. 164 СК України унормовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із п. 16 вищевказаної постанови Верховного Суду України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною восьмою статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Відповідачі не створили належних умов для проживання та виховання дітей. З часу їх влаштування у дитячий будинок не вчиняли дій направлених на повернення дітей до себе додому. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі викладеного та

Outcome: approved