Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

У листопаді 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - позивач, Управління) звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває громадянин [PERSON] , [INFO] , який отримує пенсію за вислугою років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала справа за адміністративним позовом [PERSON] до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, постановою суду від 02.12.2016 р. адміністративний позов задоволено частково, зобов`язано відповідача здійснити з 08.04.2016 р. перерахунок та виплату [PERSON] пенсії, такий перерахунок було здійснено, внаслідок чого розмір пенсії останнього зменшився. Після проведеного перерахунку було розраховано суму надміру виплаченої пенсії, яка склала 132 265,39 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2020 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін відкрито провадження та призначено судове засідання та роз`яснено відповідачу право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, проте на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на сайті Печерського районного суду м.Києва, а тому, в силу положень ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність інших учасників на підставі наявних в ній доказів. Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (Печерський район) перебуває громадянин [PERSON] (далі - відповідач), [INFO] , який отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується копією довідки про присвоєння відповідно до закону України «Про прокуратуру» (копія розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва від 15.06.2015 №197708). 16.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України». Даною Постановою реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України, а саме: управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва реорганізовано шляхом злиття та перейменовано на Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві. 29.03.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві». Даною Постановою затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом злиття, а саме, Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві реорганізовано шляхом злиття та створено нову юридичну особу Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. 27.04.2018 року було створено нову юридичну особу Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, ЄДРПОУ 42098368, яка є правонаступником всіх прав та обов`язків припинених Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Так, відповідно до матеріалів справи, у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала справа за адміністративним позовом [PERSON] до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, постановою суду від 02.12.2016 року адміністративний позов задоволено частково, зобов`язано відповідача здійснити з 08.04.2016 року перерахунок та виплату [PERSON] пенсії. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року постанову Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2016 року залишено без змін. У червні 2017 року, в межах покладених зобов`язань, Управлінням було виконано постанову Печерського районного суду від 02.12.2016 року № 753/37645/16-а, на підтвердження вказано в матеріалах справи містяться: копія розпорядження Управління про перерахунок пенсії № 197708 від 02.06.2017 року, копія службової записки Управління від 07.06.2017 року № 31822/07, копія постанови Печерського районного суду в м.Києві від 02.12.2016 року; копія ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року, копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2017 року. При здійсненні перерахунку на виконання вищезазначеної постанови розмір пенсії відповідача зменшився, про що відповідача було повідомлено листом Управління від 08.06.2017 №32132/07. Відповідачем було подану заяву від 23.10.2017 до Управління з проханням виконувати рішення Печерського районного суду в м. Києві від 02.12.2016 та подано звернення від 21.10.2017. Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства (чинної на дату здійснення відповідного перерахунку) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили с обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Враховуючи вищевикладене, після проведення перерахунку пенсії на виконання рішення Печерського районного суду в м.Києві від 02.12.2016 було розраховано суму надміру виплаченої пенсії. Відповідно до довідки Управління про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії № 3 ця сума склала 132265,39 грн. за період з 08.04.2016 по 31.07.2017 року. З метою досудового врегулювання спору, Управлінням було надіслано лист відповідачу з пропозицією добровільного внесення надміру виплачених коштів, проте даний лист був відповідачем проігнорований. Нормою ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058) передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Оскільки Законом №1058 регулюються лише питання повернення (відшкодування) коштів у разі встановленого факту зловживання з боку пенсіонера або в разі подання роботодавцем недостовірних відомостей про заробіток, стаж пенсіонера та не врегульовано питання повернення пенсійних виплат, одержаних без достатніх правових підстав, чи на підставах, що подом відпали, а також одержаних у результаті допущеної помилки з боку органу Пенсійного фонду та недобросовісності з боку набувача пенсійних виплат, то підлягає застосуванню закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). У даному випадку підлягають застосуванню правила ст.ст. 1212-1213 Цивільного кодексу України (далі ЦК- України), які встановлюють порядок повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, та застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до частини 1-3 ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі України. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що су державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. Відповідно до частини 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла йогo у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Слід зауважити, що набрання постановою Печерського районного суду від 02.12.2016 року №753/37645/16-а законної сили, відповідно до якого розмір пенсії відповідача зменшився і являється саме обставиною, що є ознакою статті 1212 ЦК України. Так, відповідно до правової позиції щодо права державних органів на зменшення грошових виплат, яке зазначене у рішенні від 26.12.2011 №20-pп/2011 Конституційний Суд України, який встановив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовленні необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1 983,98 грн.

Outcome: approved