Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

16 листопада 2023 року позивач звернулася до суду з відповідним позовом до відповідачки у якому зазначив, що 31 березня 2023 року відповідачка отримала від нього в борг 600 доларів США строком на три місяці, з обов`язком сплачувати за користування коштами 15 % на місяць починаючи з 01 квітня 2023 року. Позиченні кошти разом з відсотками зобов`язалась повернути 01 липня 2023 року, однак на день звернення до суду борг не повернула. Посилаючись на порушення відповідачкою взятих на себе зобов`язань, позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь 876 доларів США 90 центів, з яких: 600 доларів основного боргу, 270 доларів США нарахованих відсотків та 6 доларів США 90 центів 3 % річних та понесені ним судові витрати в загальній сумі 3073 грн. 60 коп. Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що відповідачка отримала від позивача в борг 600 доларів США, зі сплатою 15% на місяць за користування грошовими коштами які зобов`язалась сплачувати протягом трьох місяців, з 01 квітня по 01 липня 2023 року, про що 31 березня 2023 року власноручно склала розписку. За вказаною розпискою отримані в борг кошти разом з відсотками відповідачка зобов`язалась повернути 01 липня 2023 року (а.с.19). Відповідачка взятих на себе зобов`язань не виконала, у строк визначений розпискою грошових коштів та нарахованих відсотків за користування ними не повернула. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою\~статті 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного суду викладеного у постанові від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц, провадження №14-446цс18 - гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому\~як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника\~є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, які отримані відповідачкою за розпискою від 31 березня 2023 року у позику у доларах США, без визначення їх еквіваленту у національній валюті, наразі не повернуті, відповідно враховуючи встановлену\~статтею 204 ЦК України\~презумпцію правомірності правочину, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у валюті, визначеній договором в доларах США, без визначення її еквіваленту в національній валюті. Крім цього за складеною розпискою відповідачка зобов`язалася сплачувати позивачу відсотки у розмірі 15 % від суми позики починаючи з 01 квітня по 01 липня 2023 року. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню відсотки за розпискою від 31 березня 2023 року, в загальній сумі 270 доларів США за період з 01 квітня по 01 липня 2023 року, а саме 600 х15% =90 дол. США х 3 місяці = 270 доларів США. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на зазначене, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми, нараховані починаючи з 01 липня 2023 року по 16 листопада 2023 року (до дня звернення з відповідним позовом до суду), що складає 6 доларів США 90 центів, відповідно до такого розрахунку: 600 доларів СШАх3%/365х140(днів) = 6,90 доларів США. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати які складаються з судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Outcome: approved