Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4164986228 від 06.10.2020 року, що станом на 03.08.2023 року становить 127757 грн. 29 коп., та понесені судові витрати в розмірі 2684 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 06.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 4164986228, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 68409 грн. 48 коп., строком користування 36 місяців, зі сплатою річних процентів 0,01% від суми боргу за договором та щомісячних процентів 3,00 % від суми кредиту. Свої зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виконало належним чином надавши відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті Кредиту № 4986228. Відповідно до умов договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 року та витягу з реєстру прав вимоги до даного договору факторингу позивач є новим кредитором відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4164986228 від 06.10.2020 року з усіма наступними додатками та змінами. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 03.08.2023 року має заборгованість в сумі 127757 грн. 29 коп., що складається з: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 55918 грн. 11 коп.; заборгованості по річним процентам (в тому числі прострочена) 9 грн. 03 коп.; заборгованості по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 71830 грн. 15 коп. Оскільки відповідач у добровільному порядку наявну у нього заборгованість за вказаним кредитним договором не погашає, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 14.09.2023 року відкрито провадження в справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони у справі повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками надіслані відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням на адресу зареєстрованого місця проживання, повернулися до суду не вручені з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». У встановлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач суду не надав, відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06.10.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 4164986228, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 68409 грн. 48 коп., строком користування 36 місяців, зі сплатою річних процентів 0,01% від суми боргу за договором та щомісячних процентів 3,00 % від суми кредиту (а.с. 7-17). 20.09.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладений договір факторингу № 200921, відповідно до якого Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» набуло право вимоги на боргові зобов`язання відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4164986228 від 06.10.2020 року (а.с. 18-34). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 4164986228 від 06.10.2020 року укладеному з відповідачем [PERSON] станом на 03.08.2023 року становить 127757\~грн.\~29\~коп.,\~що складається\~з:\~заборгованості по\~тілу кредиту\~(в\~тому числі\~прострочена)\~ 55918\~грн.\~11\~коп.;\~заборгованості по\~річним процентам\~(в\~тому числі\~прострочена)\~ 9\~грн.\~03\~коп.;\~заборгованості по\~щомісячним процентам\~(в\~тому числі\~прострочена)\~ 71830\~грн.\~15\~коп. (а.с. 45). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачем не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Отже, з огляду на наведені вище норми права, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2684,00 грн. Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2684,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved