Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 14.06.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 104. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 14.06.2016 сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, та мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В силу різних поглядів на сімейне життя, взаємні права і обов`язки, ведення домашнього господарства, сім`я сторін фактично розпалась. Сторони протягом трьох років подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами, примирення між ними неможливе і наміру зберегти сім`ю немає. Ухвалою суду від 14.12.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Водночас, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлення відповідачу за місцем його реєстрації. 18.12.2023 подала суду заяву про визнання позову, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти задоволення позову. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 14.06.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, 14.06.2016 зареєстровано шлюб сторін по справі, про що складно актовий запис № 104. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 06.12.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнала, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд доходить висновку про задоволення позову на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 536 грн 80 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 536 грн 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 12, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved