Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 червня 2015 року між сторонами укладено шлюб. Під час шлюбу в стрін народилося троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Спільне сімейне життя в сторін не склалося, оскільки вони є різними людьми за характером, мають різні погляди на побут та життя, що привело до припинення сімейних відносин. Позивач переїхала жити з дітьми до своїх батьків у м. Іршава, де вона і проживає. Зважаючи на те, що відповідач після фактичного припинення шлюбних відносин взагалі не надавав жодної допомоги на утримання дітей позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2023 року у справі №301/3758/22 з відповідача [PERSON] вирішено стягнувати аліменти на користь [PERSON] на утримання трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину досягнення їм повноліття, починаючи з 09 грудня 2022 року. Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2023 року у справі №301/1179/23 шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що з того часу, як сторони перестали жити разом, відповідач не бачив дітей ні разу, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами в школі та садочку, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти . Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач зауважила, що діти знаходяться на її повному утриманні, оскільки вона дітей до школи та з школи приводить, відвідує шкільні заходи та збори, така ж ситуація і у садочку. Також позивач зазначає, що відвідує з дітьми сімейного лікаря. У зв`язку з цим, позивач звернулася до органу опіки та піклування Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області (Служба у справах дітей) з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що їй рекомендовано звернутися до суду. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Позивача подав заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України , батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що 23 червня 2015 року складено відповідний актовий запис №97 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с.14-15). Під час шлюбу в стрін народилося троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою №01-57/483 від 19.07.2023 року, виданою Іршавською міською радою Закарпатської області (а.с. 8,9, 10, 16). Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2023 року у справі №301/3758/22 з відповідача [PERSON] , [INFO] , уродження та мешканця с. Букове, рнокпп [NUMBER] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину досягнення їм повноліття, починаючи з 09 грудня 2022 року (а.с.11-12). Аліменти щодо матеріального утримання дітей відповідач не виконує, що стверджується розрахунком заборгованості аліментів по виконавчому провадженні (а.с.13). Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2023 року у справі №301/1179/23 шлюб між сторонами розірвано (а.с.14-15). Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей (а.с.16-24). Діти знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки дітей до школи та з школи приводить позивач, шкільні заходи та збори відвідує також тільки вона, що підтверджується довідкою Іршавського ліцею від 06.10.2023 року №01- 24 103, така ж ситуація у садочку, що стверджується довідкою комунального закладу дошкільної освіти №4 від 06.10.2023 року (а.с.16-19). Також самостійно позивач відвідує з дітьми сімейного лікаря, що стверджується довідкою №1820 від 13.10.2023року (а.с.21) Вказане також підтверджується заявами сусідів: [PERSON] , мешканки [ADDRESS] та [PERSON] , мешканки [ADDRESS] (а.с.25-28). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дітей буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дітей буде забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У справі відповідач не надав жодного доказу, який би свідчив про те, що він належним чином виконує батьківські обов`язки по вихованню малолітніх дітей, утверджує повагу до матері, піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, тобто вчиняв/вчиняє активні дії на виконання вимог ст. 150 СК України. Згідно висновку Органу опіки та піклування Виноградівської міської ради вказано про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав (а.с.49-50). Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують обставини, які свідчать про те, що батько ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі по тексту Постанова Пленуму), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року(пункт 54 та пункт 58) наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки, факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Відповідно до приписів ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами на підставі яких суд дійшов до беззаперечного висновку про те, що відповідач злісно ухиляється від участі у вихованні дитини, що слугує підставою для позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим суд приймає рішення про задоволення позову. Судові витрати понесені позивачем на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved