Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 27.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначенопідготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.09.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду. Позивачка, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 26.10.1999 року відділом приватизації державного житлового фонду міськвиконкому їй, [PERSON] , [PERSON] на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] Згідно Витягу № 1857/04-09 про зареєстрованих у житловому приміщені /будинку осіб, що видана відділом реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради 26.05.2023 року, у вищевказаній квартирі зареєстровані: вона, відповідач та [PERSON] , [INFO] . 30.08.2021 року рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області шлюб між нею та відповідачем розірвано. З 30.08.2021 року відповідач у вищевказаній квартирі не проживає, однак знятись з реєстрації квартири не бажає. Факт відсутності за місцем реєстрації відповідача понад два роки можуть підтвердити свідки в суді. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі ускладнює їй можливість оформити субсидію на оплату комунальних послуг, тому просить суд усунути їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує та просить його задовольнити в повному об`ємі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином. Суд розглядає справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів з винесенням заочного рішення Заслухавши представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Таким чином, виникнення права членів сім`ї власника квартири на користування цим житлом та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на квартиру. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», ст.ст.319,321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.10.1999 року відділом приватизації державного житлового фонду міськвиконкому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується вищевказаним Свідоцтвом. Згідно Витягу № 1857/04-09 про зареєстрованих у житловому приміщені /будинку осіб, що видана відділом реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради 26.05.2023 року, у вказаній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON] [INFO] , відповідач [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. З акту перевірки паспортного режиму квартири [ADDRESS] від 25.05.2023 року, що складений комісією КП «УК «Господар» в складі паспортиста та сусідів, вбачається, що [PERSON] [INFO] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , однак з вересня 2021 року і по теперішній час не проживає в даній квартирі, що також підтверджується показами свідків у суді [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім`ї, суд враховує, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами ст.ст.405,406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні. Положення наведених правових норм вказують про можливість визнання особи такою, що втратила право користування житлом, у разі не проживання понад установлений строк без поважних причин. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка несе витрати по утриманню квартири, сплачує комунальні платежі і ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу жодних перешкод у користуванні жилим приміщенням не чинять. В свою чергу реєстрація відповідача у квартирі позивачки перешкоджає вільно розпоряджатись та користуватись їй своїм майном на власний розсуд, а також у неможливості оформленні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. З огляду на наведене, враховуючи те, що сторони шлюб розірвали, відповідач у належній квартирі з 30.08.2021 року не проживає без поважних причин, спільного господарства з позивачкою не веде, не бере участі в утриманні житла, не має особистих речей, тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.319,321,386,391,405 ЦК України,

Outcome: approved