Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва, управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації у якому просила: - визнати незаконними та скасувати накази, видані директором Школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва: наказ №95-к/тр від 05.11.2021 року «Про відсторонення від роботи [PERSON] »; наказ №121-к/тр від 03.12.2021 року «Про відсторонення від роботи [PERSON] »; - поновити [PERSON] на посаді заступника директора з виховної роботи Школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва та стягнути з Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, на її користь середню заробітну плату за час відсторонення (вимушеного прогулу) від роботи в період з 08.11.2021 року по 24.11.2021 року включно в розмірі 15 842 (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок дві) грн. 71 коп., а також середню заробітну плату за час відсторонення (вимушеного прогулу) від роботи в період з 06.12.2021 року по 28.02.2022 року у розмірі 59 242 грн. 94 коп. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що працює в Школі І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва на посаді заступника директора з виховної роботи. В листопаді 2021 року, за твердженням позивача, вона зіткнулась із порушенням конституційного права на роботу зі сторони керівництва школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва, яке полягало в тому, що від неї вимагали медичну інформацію щодо вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2, що відповідно обмежувало її право на повноцінну працю. 08.11.2021 року [PERSON] вручили повідомлення за підписом директора Школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 з попередженням про те, що у випадку ненадання підтвердження повного курсу вакцинації або медичного висновку про наявність протипоказань до проведення відповідних профілактичних щеплень її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати. З вимогами вказаного повідомлення [PERSON] не погодилась про що зробила відповідні письмові відмітки із зауваженнями. При цьому, 11.11.2021 року о 18 год. 10 хв. її було ознайомлено з Наказом директора школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №95-к/тр від 05.11.2021 року «Про відсторонення від роботи [PERSON] ». Позивач вказує, що після надання негативного результату ПЛР тесту адміністрації школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва Наказом №116-к/тр від 22.11.2021 року її з 25.11.2021 року допустили до роботи, у зв`язку з усуненням причин, що зумовили таке відсторонення. За твердженням позивача надалі надання адміністрації школи негативних результатів ПЛР тестів стало недостатнім, а тому з 06.12.2021 року по день подання позовної заяви, Наказом №121-к/тр від 03.12.2021 року [PERSON] було знову відсторонено від роботи до усунення причин, що зумовили відсторонення з умовою про призупинення виплати їй заробітної плати на час відсторонення. Позивач з оскаржуваними наказами не згодна, на її думку, оскаржувані накази є протиправним та підлягають скасуванню. З огляду на зазначене, просила про задоволення позовних вимог. При цьому, після відкриття провадження у справі у відповідності до Наказу №23-к/тр від 01.03.2022 року про допуск до роботи, на підставі наказу МОЗ України №380 від 25.02.2022 року «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153», до завершення воєнного стану в Україні, [PERSON] допущено до роботи з 01.03.2022 року. Таким чином, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року позовну заяву [PERSON] до Школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва, Управління освіти Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування наказів про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушених прогулів за заявою представника позивача залишено без розгляду в частині вимог про поновлення [PERSON] на посаді заступника директора з виховної роботи Школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві з врахуванням заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду. Представник школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог в повному обсязі, вказував що директор школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва відповідно до діючого законодавства був зобов`язаний відсторонити позивача від роботи відтак, як [PERSON] будучи працівником закладу загальної середньої освіти не пройшла обов`язкове щеплення проти COVID-19. Представник управління освіти Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа - директор школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва Авраменко І.О. у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, у позові просив відмовити. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. [PERSON] працює у школі І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва на посаді заступника директора з виховної роботи з 27.08.2012 року, що підтверджується Наказом №39-к від 20.08.2012 року та копією трудової книжки [NUMBER] . 04.10.2021 року на сайті МОЗ України було опубліковано Наказ МОЗ України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» №2153 від 04.10.2021 року, що містив такі положення: «Обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: - центральних органів виконавчої влади та їх тереторіальних органів; - місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; - закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності». 08.11.2021 року позивача повідомлено, що на підставі Наказу МОЗ України від 04.10.2021 року №2153 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та пункту 41-б Постанови КМ України №1236 від 09.12.2020 року необхідно надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19. При цьому Наказом директор школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №95-к/тр від 05.11.2021 року про відсторонення від роботи, [PERSON] відсторонено від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19, підстава: стаття 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-9, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за №1306/36928. Наказом директор школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №116-к/тр від 22.11.2021 року [PERSON] з 25.11.2021 року допустили до роботи, у зв`язку з усуненням причин, що зумовили таке відсторонення. Згодом, Наказом директор школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №121-к/тр від 03.12.2021 року про відсторонення від роботи, [PERSON] відсторонив від роботи без збереження заробітної плати з 06.12.2021 року на час відсутності щеплення проти COVID-19, підстава: стаття 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-9, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за №1306/36928. Наказом директора школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №23-к/тр від 01.03.2022 року [PERSON] з 01.03.2022 року допустили до роботи на підставі наказу МОЗ України №380 від 25.02.2022 року «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153», до завершення воєнного стану в Україні. Таким чином, спір між сторонами виник з приводу законності наказів відповідача про відсторонення позивача від виконання покладених на неї обов`язків через не надання доказів вакцинації та не надання медичної документації проти абсолютних протипоказань щодо такої. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю (стаття 43 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Згідно з пунктами «б», «г» статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Закон № 2801-XII) громадяни України зобов`язані у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я. Частиною першою cтатті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі - Закон № 1645-ІІІ) передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт (речення перше та друге частини другої статті 12 Закону № 1645-ІІІ). Наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік № 2153). У первинній редакції до цього переліку ввійшли: працівники центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Наказом МОЗ від 01 листопада 2021 року № 2393 «Про затвердження змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», який набрав чинності 09 грудня 2021 року, Перелік № 2153 було доповнено пунктами 4-6, відповідно до яких у Перелік увійшли також працівники: підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади; установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів; підприємств, установ та організацій, включених до Переліку № 83. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1096 постанову Кабінету Міністрів України № 1236 було доповнено пунктом 41-6, відповідно до якого керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій доручено забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону № 1645-ІІІ та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що: - на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; - відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються; - строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Питання відсторонення від роботи додатково регламентовано в Законі України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» (далі - Закон № 4004-XII) та в Інструкції про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, затвердженої наказом МОЗ України № 66 від 14 квітня 1995 року (далі - Інструкція № 66). Положення абзацу шостого частини першої статті 7 Закону № 4004-XII та Інструкції № 66 не охоплюють порядок відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою чи ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень для запобігання захворюванню на COVID-19. Обов`язки роботодавців щодо забезпечення епідеміологічного благополуччя населення визначені не тільки Законом № 4004-XII. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1096 передбачено, що відсторонення працівників в межах відповідних заходів боротьби з пандемією COVID-19 керівник підприємства, установи, організації проводить відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону № 1645-ІІІ і частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу». Таким чином, відсторонення від роботи (виконання робіт) певних категорій працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, було передбачене законом. Приписи законів України з приводу такого відсторонення є чіткими, зрозумілими та за дотримання визначеної в них процедури дозволяють працівникові розуміти наслідки його відмови або ухилення від такого щеплення за відсутності медичних протипоказань, виявленої за наслідками медичного огляду, проведеного до моменту відсторонення, а роботодавцеві дозволяють визначити порядок його дій щодо такого працівника. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що при вирішенні питання про правомірність відсторонення працівника від роботи у зв`язку з відсутністю профілактичного щеплення проти COVID-19, слід з`ясувати, чи було нагально необхідним відсторонення особи від роботи та наскільки саме таке відсторонення сприяло досягненню зазначеної легітимної мети. В кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19 і, відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як: - кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих); - форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим; - умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження; - контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням. Наказом директора школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №190 від 22.10.2021 року затверджено зміни в організацію освітнього процесу на «червоному» рівні епідемічної небезпеки з урахуванням обмежувальних протиепідемічних заходів для учасників освітнього процесу та переведено 1-11 класи на навчання з використанням технологій дистанційного навчання з 01.11.2021 року. Наказом директора школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №198 від 19.11.2021 відновлено освітній процес в очний формі для учнів 1-11 класів з 22.11.2021 року. З наведено вище вбачається, що на час першого відсторонення позивача від роботи з 08.11.2021 року по 22.11.2021 року у школі І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №198 діяв режим дистанційного навчання, таким чином [PERSON] могла здійснювала виконання своїх посадових обов`язків в онлайн режимі, тобто дистанційно, що відповідно виключало її безпосередні, прямі контакти із іншими особами і, потребу у відстороненні. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] до адміністрації школи регулярно подавались негативні ПЛР-тести, які були чинні протягом 72 годин, хоча 23 листопада 2021 року такий тест не подано. Наказом директора школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №116-к/тр від 22.11.2021 року [PERSON] з 25.11.2021 року допустили до роботи. Таким чином в судовому засіданні підтверджено факт відсутності у [PERSON] відомостей про вакцинацію і негативного ПЛР-тесту під час відновлення очного навчання, а отже наявності законних підстав для відсторонення саме з 23.11.2021 року. Із витягу з журналу реєстрації медичних документів педагогічних працівників з вакцинації проти ГРХ COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2, окрім іншого вбачається, що останній ПЛР-тест [PERSON] , після допущення її до роботи 25.11.2021, надала роботодавцю 06.12.2021 року. Таким чином, враховуючи чинність протягом 72 годин ПЛР-тесту, останній день допуску [PERSON] до роботи повинен був бути 08.12.2021 року, оскільки з 09.12.2021 року [PERSON] негативних ПЛР-тестів адміністрації школи не надавала. Також судом встановлено, що 24.02.2022 року у школі І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №198 діяв режим дистанційного навчання, таким чином у вказаний день [PERSON] мала можливість здійснювати виконання своїх посадових обов`язків в онлайн режимі, тобто дистанційно, що відповідно виключало її безпосередні, прямі контакти із іншими особами. Наказом директора школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва №23-к/тр від 01.03.2022 року [PERSON] з 01.03.2022 року допустили до роботи відповідно до наказу МОЗ України №380 від 25.02.2022 року «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року №2153». Приписами ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). В даному випадку, суд вважає, що застосування до позивача такого заходу, як відсторонення від роботи не передбачало жодної індивідуальної оцінки виконуваних нею трудових обов`язків, зокрема відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували нагальність потреби у відстороненні позивача від роботи саме у період перебування закладу освіти у режимі дистанційного навчання в період з 01.11.2021 року по 22.11.2021 року, аналогічно 24.02.2022 року, а також в період надання позивачем негативних ПЛР-тестів. Таке відсторонення не можна вважати пропорційним меті охорони здоров`я населення та самого позивача. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за потрібне визнати протиправним наказ директора школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва № 95-к/тр від 05 листопада 2021 року про відсторонення від роботи [PERSON] в частині дати відсторонення та змінити дату відсторонення з 08 листопада 2021 року на 23 листопада 2021 року, також вважає за потрібне визнати протиправним наказ директора школи І-ІІІ ступенів №169 Шевченківського району м. Києва, управління освіти Шевченківської районної в м. Києві № 121-к/тр від 03 грудня 2021 року про відсторонення від роботи [PERSON] в частині дати відсторонення та змінити дату відсторонення з 06 грудня 2021 року на 09 грудня 2021 року. Таким чином, з урахуванням зазначеного, за підрахунками суду, відсторонення [PERSON] від роботи в період переходу школи на дистанційне навчання та наявності у останньої негативних ПЛР-тестів носило неправомірний характер впродовж 17 робочих днів. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, тобто заробітна плата виплачується саме за виконану роботу. Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19. Водночас колективним та/або трудовим договором, рішенням роботодавця може бути передбачено інші умови. У зв`язку із цим у кожному конкретному випадку при вирішенні питання про нарахування сум за час правомірного відсторонення працівника від роботи слід виходити, насамперед, із норм КЗпП України, умов колективного договору, який діє на підприємстві, де працює відсторонений працівник, та укладеного з останнім трудового договору. У разі, якщо таке відсторонення не було правомірним, роботодавець зобов`язаний здійснити працівникові визначені законодавством виплати. Такого висновку дійшла Велика Палата Верхового Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22). У разі незаконного відсторонення працівника від роботи, він має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Середньоденна заробітна плата позивача визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 за два повні останні місяці роботи позивача. Згідно наявних матеріалів та довідки про заробітну плату і інших доходів, середньоденна заробітна плата позивача за два останні місяці перед відстороненням становила 937,82 грн. Таким чином, за підрахунками суду, із врахуванням часу неправомірного відсторонення від роботи на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 15 942 грн. 94 коп.( 937,82 грн.*17 роб.днів=15 942 грн. 94 коп.) Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 17 500,00 грн. є неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути з Управління освіти Подільської районної в м. Києві державної адміністрації витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли, пропорційно до задоволеної частини вимог. Таким чином з Управління освіти Подільської районної в м. Києві державної адміністрації необхідно стягнути в дохід держави 2 684,00 грн. Також суд вважає за потрібне стягнути з Управління освіти Подільської районної в м. Києві державної адміністрації на користь позивача 992,40 грн. сплаченого судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі викладеного,

Outcome: partial