Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

Виклад позиції заявника. [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , фактично проживав разом зі своїм батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . Він є єдиним спадкоємцем після його смерті батька за заповітом від 06.02.2018 року. [PERSON] тривалий час тяжко хворів та потребував стороннього догляду, у зв`язку з чим починаючи з 2017 року він доглядав батька [PERSON] та постійно проживав з ним за адресою: [ADDRESS] . 30.11.2023 року він звернувся до державного нотаріуса Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , але 30.11.2023 року державний нотаріус видав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Із змісту постанови вбачається, що державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що заява про видачу свідоцтва була подана за межами встановленого законом строку на прийняття спадщини, а також у зв`язку з тим, що згідно офіційних даних померлий проживав один у своєму домоволодінні. Він хоч і не має зареєстрованого місця проживання за адресою батька, але фактично проживав на постійній основі разом зі своїм батьком починаючи з 2017 року по дату його смерті. Факт спільного проживання на момент відкриття спадщини підтверджується офіційною довідкою Красноградської міської ради від 01.12.2023 року №397, в якій вказано, що [PERSON] дійсно фактично проживав, здійснював догляд, сумісно вів домогосподарство з батьком [PERSON] під час довготривалої хвороби з 2017 року по день смерті [INFO] , батько з сином проживали за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту постійного проживання з батьком на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право на оформлення спадщини за заповітом. Іншим чином ніж ухвалення судового рішення він не може підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рух справи в суді. Ухвалою судді Красноградського районного суду Харківської області від 06.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено заяву до судового розгляду. Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання. Від [PERSON] 02.01.2024 року до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Від Красноградської міської ради Харківської області 13.12.2023 року до суду надійшла заяви в якій просять справу розглядати без участі представника міської ради, рішення просять прийняти на розсуд суду. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Позиція суду. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини, встановлені судом. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] . Батько заявника [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] ). За життя [PERSON] 06.02.2018 року склав заповіт на ім`я [PERSON] , яким на випадок смерті заповів йому все майно (заповіт посвідчений приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошковою Н.О., зареєстрований в реєстрі за №207). Відповідно до копії довідки Красноградської міської ради від 01.12.2023 року №397, [PERSON] дійсно фактично проживав, здійснював догляд, сумісно вів домогосподарство з батьком [PERSON] під час довготривалої хвороби з 2017 року по день смерті [INFO] , батько з сином проживали за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області від 30.11.2023 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки після смерті [PERSON] до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини не надходило, звернення про прийняття спадщини [PERSON] до державної нотаріальної контори Харківської області надійшло 30.11.2023 року, тобто після строку встановленого ст. 1270 ЦК України та відповідно довідки виданої Красноградської міської ради Красноградського району Харківської області від 30.11.2023 року №391 на час смерті спадкодавець за вище вказаною адресою проживав сам. Інших спадкоємців, які б бажали оформити спадщину після смерті [PERSON] не має, оскільки до Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області інших заяв про прийняття спадщини не надходили. Іншим чином ніж ухвалення судового рішення [PERSON] не може підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Застосовані норми права. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема суди розглядають справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт постійного проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час розгляду справи на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Висновки за результатами розгляду справи. Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд вважає встановленим факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , фактично проживав разом зі своїм батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] [INFO] , оскільки заява про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини породжує юридичні наслідки для заявника, а встановити його іншим шляхом неможливо, а отже суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved