Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Красноградським районним судом Харківської області ухвалено рішення від 14.11.2023 року по цивільній справі №626/3309/21 за позовом [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз»" про визнання незаконним та скасування пунктів 3 та 4 Наказу "Щодо дисциплінарного стягнення", яким позов задоволено повністю. Вказаним рішенням не вирішувалось питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу на користь позивачів, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України представники позивачів повідомили суд, що позивачі подадуть докази понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення по суті справи. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Ткаченко Анни Володимирівни 17.11.2023 року падала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №626/3309/21. В заяві зазначено, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 14.11.2023 року позов [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз»" про визнання незаконним та скасування пунктів 3 та 4 Наказу "Щодо дисциплінарного стягнення" задоволено. Оскільки судові дебати у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження не проводились, в судовому засіданні адвокатом було зроблено заяву, що докази на підтвердження розміру витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Окрім цього, на виконання норм цивільно-процесуального права у поданій до суду позовній заяві було зазначено, що позивач [PERSON] у зв`язку з поданням позовної заяви поніс витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00 грн та позивач [PERSON] у зв`язку з поданням позовної заяви поніс витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Від представника відповідача АТ «Укргазвидобування» 27.11.2023 року до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вважає, що витрати в сумі 10000,00 грн на одного адвоката є непропорційними до часу витраченого на надання правової допомоги, вони є об`єктивно завищеними, та гонорари адвокатів є неспівмірними із складністю цієї справи, що не відповідає критерію розумності таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва інтересів адвокатів в суді, вважають що таке відшкодування має бути зменшено на 50%. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] наполягала на зменшенні судових витрат на професійну правничу допомогу на 50% з урахуванням обставин викладених у заяві про зменшення судових витрат. Інші учасники судового процесу в судове засідання не прибули. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Красноградським районним судом Харківської області було винесено рішення від 14.11.2023 року, яким позовом [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз»" про визнання незаконним та скасування пунктів 3 та 4 Наказу "Щодо дисциплінарного стягнення" - задоволено повністю. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Ткаченко Анни Володимирівни 17.11.2023 року падала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №626/3309/21. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного Закону). Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження№ 12-171гс19). Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд звертає увагу, що відповідач подав до суду заяву про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу вказуючи на те, що у справі вирішувався трудовий спір між працівниками та роботодавцем, щодо оголошення догани, який не є складним та не вимагає від адвоката значних витрат часу та високої кваліфікації. Вказаний спір виник між двома працівниками та роботодавцем, за однакових фактичних обставин справи, з однакових підстав та з оскарження одного наказу роботодавця, у зв`язку із чим подана одна позовна заява від двох позивачів. Отже, вказане свідчить про те, що час затрачений адвокатами на надання послуг на правову допомогу двом позивам, що визначений у детальних описах робіт, є вдвічі меншим. Крім того відповідач вказує на завищення часу на участь в судових засіданнях. Так, на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідачів надано: -копію Договору №06/08/21 від 20.08.2021 року з [PERSON] та адвокатами Нестеренко Н.М., Ткаченко А.В. відповідно до якого клієнт зобов`язується сплатити адвокатам гонорар за здійснення дій, пов`язаних з виконанням предмету договору в розмірі 10000,00 грн, дана сума сплачується наступним чином: [PERSON] 5000,00 грн в день укладання даного договору, [PERSON] 5000,00 грн в день укладання даного договору; -копію Договору №05/08/21 від 20.08.2021 року з [PERSON] та адвокатами Нестеренко Н.М., Ткаченко А.В. відповідно до якого клієнт зобов`язується сплатити адвокатам гонорар за здійснення дій, пов`язаних з виконанням предмету договору в розмірі 10000,00 грн, дана сума сплачується наступним чином: [PERSON] 5000,00 грн в день укладання даного договору, [PERSON] 5000,00 грн в день укладання даного договору; -копію квитанції до прибуткового касового ордеру №Н-06/08/21 від 20.08.2021 року про сплату 5000,00 грн [PERSON] адвокату Нестеренко Н.М. на підставі договору про надання правової допомоги №06/08/21 від 20.08.2021; -копію квитанції до прибуткового касового ордеру №Н-05/08/21 від 20.08.2021 року про сплату 5000,00 грн [PERSON] адвокату Нестеренко Н.М. на підставі договору про надання правової допомоги №05/08/21 від 20.08.2021; -копію квитанції до прибуткового касового ордеру №Т-06/08/21 від 20.08.2021 року про сплату 5000,00 грн [PERSON] адвокату Ткаченко А.В. на підставі договору про надання правової допомоги №06/08/21 від 20.08.2021; -копію квитанції до прибуткового касового ордеру №Т-05/08/21 від 20.08.2021 року про сплату 5000,00 грн [PERSON] адвокату Ткаченко А.В. на підставі договору про надання правової допомоги №06/08/21 від 20.08.2021; -копію детального опису робіт та надання послуг адвокатами Нестеренко Н.М. та Ткаченко А.В. по Договору №05/08/21 від 20.08.2021; -копію детального опису робіт та надання послуг адвокатами Нестеренко Н.М. та Ткаченко А.В. по Договору №06/08/21 від 20.08.2021. Верховний Суд у своїй постанові від 12.02.2022 у справі №648/1102/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268, від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved