Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду, через свого представника - адвоката Куксова В.В. з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07.03.2013 між сторонами було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають доньку [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Ухвалою від 17 серпня 2023 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Таш?яна Р.І. про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року ухвалено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року за заявою відповідача, сторонам було надано строк для примирення, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено на строк примирення. Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року провадження у справі відновлено та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Таш?яна Р.І. про зупинення провадження у справі. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. Разом з тим, від представника позивача міститься заява про розгляд справи за його відсутності. Крім того, позивачкою подано до суду заяву у якій вона наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись, що з відповідачем вона не примирилась, та примирення між ними неможливе. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з?явились з невідомих суду причин, про час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. В клопотанні про зупинення заявлено клопотання про відкладення судового засідання у разі відмови у зупиненні. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань і доказів, та чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 07 березня 2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що виконавчим комітетом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області було внесено актовий запис №7. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході судового розгляду справи було встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, під час наданого судом строку на примирення сторони не примирилися, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами має бути розірваний. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved