Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~Нетішинського міського\~суду Хмельницької\~області з\~позовом\~до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначається, що сторони з 25.11.2000 перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак через відсутність спільних інтересів, а також різні погляди на шлюб, сім`ю і плани на життя вони втратили почуття любові один до одного та взаєморозуміння, внаслідок чого з липня 2021 року фактично припинили шлюбні відносини. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який за домовленістю сторін залишається проживати разом із позивачем. Позивач переконана, що примирення сторін, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечитимуть як її інтересам, так і інтересам їх сина. З огляду на вказані обставини позивач просила суд розірваний зазначений шлюб. 19.10.2023 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 13). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, що містяться в матеріалах справи, як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25.11.2000 Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) під актовим записом № 196, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Як наголошується у\~ст. 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що через відсутність спільних інтересів, а також різні погляди на шлюб, сім`ю і плани на життя сторони втратили почуття любові один до одного та взаєморозуміння, внаслідок чого з липня 2021 року фактично припинили шлюбні відносини. Позивач переконана, що примирення сторін, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечитимуть як її інтересам, так і інтересам їх сина. Малолітня дитина за домовленістю сторін залишається проживати разом із позивачем. Відповідачем не надано суду доказів, які спростовують доводи позивача, а також не надано доказів, що підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана сім`я розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не подав відзиву на позов, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно з ч. 1\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн підтверджується платіжною інструкцією від 13.10.2023 (а.с. 1). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених нею судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved