Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі Монастириська міська рада), в якому просить визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,18 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, належну йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 669607. Вказане майно [PERSON] заповів позивачу, проте вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк нею пропущений з поважних причин, з огляду на значну відстань між місцем її постійного проживання та місцем знаходження спадкового майна, а також у зв`язку з тим, що їй не було відомо про наявність заповіту (про існування заповіту дізналася лише у листопаді 2023 року). Позивач [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, разом із позовом подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили явку представника у судове засідання, у відзиві на позовну заяву просять розгляд справи здійснювати без їхньої участі, з обставинами, викладеними у позові, погоджуються. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, в порядку, встановленому\~ст. 206 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 669607, виданого на підставі рішення І сесії ІV скликання Лядської сільської ради народних депутатів від 28.04.2002 року №15, [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,18 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії\~ [NUMBER] , виданим повторно14.11.2023 року. Як убачається з довідки Монастириської міської ради № 462 від 16.11.2023\~року, долученої до відповіді на запит про зареєстрованих у житловому будинку осіб, що за адресою: с. ЛядськеЧортківського району, [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті був зареєстрований та проживав за вказаною адресою один. Зі змісту заповіту, посвідченого 28.11.2019 року секретарем виконкому Лядської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 30, убачається, що [PERSON] належну йому згідно державного акту серії Р1 № 669607 земельну ділянку площею 1,18 га, розташовану на території Лядської сільської ради Монастириського району, заповів позивачу [PERSON] . Завідувачем Монастириської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Войташеком В. І. відмовлено позивачу в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка помер [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Войташека В. І. № 349/01-16 від 30.11.2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заведена. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року (справа N 6-1320цс17). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про\~визначення додаткового строку\~на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (правовий висновок, висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 року у справі N\~565/1145/17). Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Окрім того, як зазначив Верховний Суд у вищевказаній постанові, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Як з`ясовано судом, позивач пропустив встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, проте суд приймає до уваги посилання на поважність причин пропуску шестимісячного строку - необізнаність його як спадкоємця про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заведена, й відповідно, не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Окрім того, як убачається із долученої до матеріалів справи письмової заяви Монастириської міської ради, відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог [PERSON] та погоджується із обставинами, викладеними у позовній заяві. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин, з огляду на визнання відповідачем позову, позов слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved