Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

18 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Вапнярської селищної ради про визначення місця проживання дітей. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі який на даний час між ними розірвано. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] 21 березня 2018 року. Діти після розірвання шлюбу залишились проживати з ним та перебувають на його утриманні. Відповідачка [PERSON] не цікавиться успіхами та навчанням дітей, не спілкується з дітьми. Просить визначити місце проживання дітей з ним. Ухвалою суду від 21 серпня 2023 року року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30 жовтня 2023 року від предстваника відповідача [PERSON] - адвоката Колісніченка І.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] про визначення місця проживання дітей з батьком. Вказав, що відповідачка через протиправні дії позивача виїхала за кордон, щоб заробити кошти на власне житло, в якому зможе проживати разом з дітьми. Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року закінчене підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вказав, що діти проживають з ним. Відповідачка з ними не спілкується. Представник позивача [PERSON] - адвокат Дунаєв І.Б. позов підтримує, просить його задовольнити. Пояснив, що позивач постійно піклується про дітей, бере участь у їх духовному та фізичному розвиткові, цікавиться навчальним процесом, в той час як мати [PERSON] не цікавиться успіхами та навчанням дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Колісніченко І.В. в позові просить відмовити. Вважає, що на даному етапі спору між сторонами не існує допоки відповідач за кордоном, діти проживають разом з позивачем. Представник третьої особи служби у справах дітей Вапнярської селищної ради Балдинюк І.М. наданий ними висновок підтримала. Також у судовому засіданні було з`ясовано думку неповнолітніх дітей сторін, які зазначили, що бажають проживати з батьком. Наголосили, що мама з ними не спілкується. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2023 року (а.с.12-14). Під час шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8,10). На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] надав до суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власнсті, з якого видно, що власником квартири в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.17). З наданих витягів з реєстру територіальних громад видно, що за адресою в [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9,11). У довідці - характеристиці виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради на [PERSON] зазначено, що компроментуючими матеріалами відносно [PERSON] виконавчий комітет не володіє (а.с.12). У копії характеристики на [PERSON] , 08 лютого 2016 року вказано, що [PERSON] закінчила 1 клас. Учениця добра і лагідна, користується повагою серед однокласників. Зовнішній вигляд завжди охайний. Питаннями виховання й розвитку дитини займається батько. Допомагають дідусь та бабуся. Вони супроводжують дитину в школу і зі школи. Батько постійно відвідує батьківські збори (а.с.18) З копії довідки виданої ввідділом освіти, культури, молоді та спорту від 16 серпня 2023 року видно, що [PERSON] навчається в КЗ « Вапнярська дитяча музична школа» (а.с.19). З характеристики вихованця (ясла - садок) вбачається, що [PERSON] зарахований до Вапнярського ЗДО «Ромашка» і з 1 березня 2023 року відвідує дитячий садок. Хлопчик одягнутий, спокійний. Дитину до садочка приводять і забирають батько, дідусь та бабуся. Мати [PERSON] контакт у з педагогами не підтримує (а.с.20). Також позивач надав копію довідки з МХП «Вінницька птахофабрика» з якої вбачається, що він працює підсобним робітником в філії « Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» та загальна сума доходу за період з лютого 2023 року по липень 2023 року становить 234542 грн 85 коп. (а.с.24). Також судом встановлено, що відповідачка перебуває за межами України до тепер. Будь яких доказів, що мама намагається спілкуватися або матеріально підтримувати дітей, суду не надано. Натомість із досліджених вищевказаних довідок вбачається, що вихованням дітей займається позивач та його батьки. Відповідно до ч. 4,5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Вапнярської селищної ради про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , 08 лютого 2016 року та [PERSON] , [INFO] , вважають за доцільне тимчасово, до приїзду матері [PERSON] визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] . Так, при вирішенні спору щодо місця проживання малолітніх дітей судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей та враховуючи тривалість проживання малолітніх дітей за адресою разом з батьком, їх прихильність до батька, забезпечення сталості їх соціальних зв`язків з батьком та у соціумі в цілому, добросовісне виконання батьком батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання дітей та розвиток, суд вважає, що позов [PERSON] про визначення місця проживання дітей підлягає до задоволення. Крім того, суд зазначає, що визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком не можна тлумачити, як наявність у батька переваги перед матір`ю, оскільки мати дітей у такому випадку не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми. На підставі викладеного,

Outcome: approved