Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.11.1989 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що складено актовий запис №3970. Поступово відносини між ними погіршувались, що призвело до фактичного припинення стосунків між ними. Ведення між подружжям спільного господарства остаточно припинено. Спору щодо майн між ними немає. За її переконанням, подальшого сенсу налагоджувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових проблем та кардинально протилежних поглядів на сімейне життя, втрачено почуття любові та бажання продовження спільного побуту. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати. Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20.04.2023 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2023 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2023 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позову просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився за невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу фактичного місця проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду жодного разу не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 листопада 1989 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області зроблено відповідний актовий запис №3970 від 17.11.1989 року та видано потворно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.02.2023 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору щодо поділу спільного майна подружжя між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved