Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість: - за кредитним договором № 768148694 від 16.02.2021 в розмірі 28 451,00 грн.; - за кредитним договором № 11501-03/2021 від 15.03.2021 в розмірі 12 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за вказаними договорами позивачем набуто право вимоги до боржника [PERSON] , відповідно до укладених з попередніми кредиторами договорів факторингу. Відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконав, після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаних вище сум заборгованості в судовому порядку. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.07.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання від 17.08.2023 про розгляд справи без участі представника, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Гринь Л.В. 05.10.2023 подано відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на недоведеність укладення кредитних договорів відповідачем з первісними кредиторами ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», а також відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують суми заборгованості за кредитними договорами, які просить стягнути позивач. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 16.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 768148694, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит строком на 28 днів в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 620,50% річних від суми кредиту, що становить 1,70% за користування на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до п.4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, позичальник підтвердив, що ознайомився та повністю розуміє Правила, текст яких розміщено на сайті товариства:www.moneyveo.com.ua. Також товариством та клієнтом у додатку № 1 до договору погоджено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту (а.с. 9-12). 20.10.2022 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги за кредитними договорами, укладеними між фізичним особами та первісним кредитором -ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.13-14). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28 451 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20\~451,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.15). Як вбачається з розрахунку заборгованості за вказаним договором, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій (а.с.16). 15.03.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 11501-03/2021, який підписаний електронним підписом, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно договору, товариство надає клієнту кредит строком на 30 днів, тобто до 13.04.2021 у розмірі 3000,00 грн., відсоткова ставка за кредитом 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% за добу. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, розміщені на сайті товариства. Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту відображені у Додатку №1 до договору (а.с. 21-25). 30.11.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 30112021-1 від 30.11.2021, у відповідності до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає такі вимоги до боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 12 000 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 000 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.29). Відповідно до ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст.599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629\~ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.ст. 512, 514\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором № 11501-03/2021 від 15.03.2021, укладеним між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , підтверджується копією договору факторингу №30112021-1 від 30.11.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ», акту прийому-передачі реєстру боржників від 30.11.2021 до договору факторингу №30112021-1, витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 30112021-1. Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки, оскільки відповідачем не подано доказів на спростування даного факту, а отже наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3000 грн. Щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № 30112021-1 від 30.11.2021 у розмірі 9 000 грн., суд зважає на наступне. Жодних розрахунків чи посилань на умови кредитного договору щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Надані позивачем витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №30112021-1 та розрахунок заборгованості за кредитним договором №11501-03/2021 від 15.03.2021 за період з 30.11.2021 по 30.06.2023 не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданих розрахунків не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договорів факторингу, зокрема і на яку суму основного боргу здійснено нарахування, за який період, по яким ставкам. Ненадання такого розрахунку не дає можливості перевірити обґрунтованість заявленої суми процентів. Таким чином, оскільки позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором, а саме в частині заборгованості за процентами, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] боргу за договором № 768148694 від 16.02.2021, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , суд зважає на те, що на підтвердження їх обґрунтованості позивачем надано копія кредитного договору № 768148694 від 16.02.2021, договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022, укладений між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, витяг з реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, де боржником зазначено [PERSON] із зазначенням номеру кредитного договору - 768148694, заборгованість по основному боргу - 8000 грн, заборгованість по відсоткам 20 451 грн., розрахунок заборгованості за кредитним договором № 768148694 від 16.02.2021, складений позивачем. Як вбачається з кредитного договору № 768148694 від 16.02.2021, графіка розрахунків та паспорта споживчого кредиту до договору, сума кредиту, яка надавалась кредитодавцем позичальнику становила 2000 грн. У позові ж позивачем ставиться вимога про стягнення 8000 грн. заборгованості за тілом кредиту та 20 451 грн. заборгованості за відсотками за вказаним кредитним договором, при цьому підтверджень збільшення розміру тіла кредиту, а також розрахунків щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Крім того, жодних документів про набуття ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до [PERSON] до позовної заяви не додано, у тому числі і реєстру боржників №134 від 18.05.2021 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», на який позивач посилається у позовній заяві, та сам договір факторингу №28/1118-01, а отже позивачем не доведено, що до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 768148694 від 16.02.2021, та у свою чергу, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» мало таке право вимоги для його подальшого передання позивачу за договором факторингу №20102022 від 20.10.2022, у зв`язку з чим не доведено наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № 768148694 від 16.02.2021. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог - у розмірі заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № 11501-03/2021 від 15.03.2021, що складає 3000 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 7,41 % (3000:40451 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 196,22 грн (2 684 х 7,41 %). Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача [PERSON] , суд враховує наступне. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До відзиву на позов стороною відповідача додано договір про надання правничої допомоги від 28.09.2023, укладений між [PERSON] та Адвокатською компанією «ГРИНЬ ТА ПАРТНЕРИ», згідно з яким сторонами узгоджено гонорар у фіксованій сумі 8000 грн., а також звіт про виконані роботи по Договору від 04.10.2023, відповідно до якого клієнт зобов`язався оплатити адвокату гонорар у сумі 8000 грн. протягом 1 місяця з дня ухвалення судового рішення. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial