Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 лютого 1993 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 19. З позовної заяви вбачається, що сторони по справі перебувають зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 1993 року. Від спільного проживання у сторін народилося четверо дітей: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду шлюбу є те, що у позивачки з відповідачем різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, в результаті чого стали зовсім чужими людьми, шлюб має формальний характер. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити позов з підстав зазначених у позовній заяві. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи в суді. Причини неявки суду невідомі. Оскільки, відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. 08 листопада 2023 року ухвалою судді відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та надано відповідачу строк для надання заяви із запереченнями, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду заперечень, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у позивачки та відповідача існують непрості сімейні відносини. Сімейне життя не склалось, злагоди у сімейному житті не має. Позивачка вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 06 лютого 1993 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 19, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі у сторін народилося четверо дітей, двоє на даний час вже повнолітні, двоє неповнолітні. Зокрема: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно статті 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно частини 2 статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. За таких обставин суд вважає, що причини, які змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є вагомими та обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення. У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати понесені позивачкою зі сплати судового збору в розмірі 1073.60 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved