Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

позивач звернувся до суд із позовом до відповідача у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10000,00 грн, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбних відносин у сторін народився син. Після припинення шлюбу, дитина залишилась проживати із позивачем. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дитини ухиляється та жодної домовленості з цього питання між сторонами не досягнуто. Відповідач працездатного віку та з задовільним станом здоров`я, отримує дохід, на утриманні інших осіб немає, має у власності рухоме та нерухоме майно, а тому просить стягувати аліменти у визначеному розмірі. У відповідності до ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішити питання судових витрат. Відповідачем не подано відзив, який містить заперечення проти позову. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2023 року справу передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва у відповідності до ч. 1 ст. 28 ЦПК України. 23 листопада 2023 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги, з урахування заяви про уточнення таких, підтримала повністю та просить позов задовольнити. У судове засідання сторони не з`явились, хоча повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. Клопотань про відкладення судового засідання не надійшло. Суд враховує обставину неподання відповідачем відзиву на позов та думку представника позивача щодо можливості розгляд у справи у відсутності сторін, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Сторони перебували у шлюбних відносинах з 06 квітня 2016 року, які припинені рішення Подільського районного суду м. Києва від 13.11.2018, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 23.04.2019 (справа № 758/222/18). Суд установив, сторони є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає разом із матір`ю. Дана обставина не заперечується сторонами у судовому засіданні, а відтак приймається судом до уваги. У зв`язку із наявністю підстав для стягнення аліментів на утримання дитини, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 15 (обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання) Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.180 цього Кодексу кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд установив, що відповідач є власником нерухомого майна, що підтверджено інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2023 № 356925428, а також рухомого майно, що підтверджено відповідними документами наданими до суду. При цьому, суд також враховує законодавчі положення, щодо розміру прожиткового мінімуму для дітей у віці до 6 років та від 6 до 18 років, згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 2272,00 грн, від 6 років до 18 років становить у розмірі 2833,00 грн. За таких обставин, суд прийшов до переконання про те, що батьки зобов`язані рівною мірою утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд враховує матеріальне становище дитини, яку повністю утримує позивачка, матеріальне становище відповідача та перебування у його власності майна, відсутність обставин для звільнення його від обов`язку утримування дитини, до досягнення нею повноліття. Бере до уваги стан здоров`я дитини, який є задовільними, та стан здоров`я батька. Приймає до уваги аргументи позивача про відсутність участі батька в утриманні дитини. Таким чином, суд прийшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання сина, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 вересня 2023 року, до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацію грошової суми у відповідності до закону, а щодо іншої частини розміру аліментів відмовити. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що порушене право позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає захисту, шляхом задоволення позову частково. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 1073,60 грн судового збору в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial