Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

16 жовтня 2023 року [PERSON] звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позиція позивача\~ Позивачка посилається на те, що протягом тривалого часу вона працювала у шкідливих умовах на виробничих структурних підрозділах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», внаслідок чого захворіла на професійні захворювання. Довідкою МСЕК від 10 січня 2023 року позивачці первинно встановлено 40 відсотків втрати професійної працездатності, у тому числі: 25 відсотків антракосилікоз, 15 відсотків ДФА. Позивачка вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати їй моральну шкоду, оскільки вона втратила здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивачка просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 241\~000 грн без урахування утримань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору. Заяви та клопотання відповідача У відзиві на позов представником відповідача заявлені такі клопотання: -зобов`язати позивачку подати заяву свідка по суті поставлених питань у порядку та в строк, встановлений частиною 3 статті 93 ЦПК України, -зобов`язати позивачку надати медичне підтвердження, що остання не лікується за супутніми діагнозами в медичних закладах та щодо наявності інших хвороб та звернень. За змістом статей 81, 83 ЦПК України, позивач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. \~ \~ Позивачкою\~додані до\~позовної заяви\~письмові докази,\~що підтверджують\~обставини,\~на які\~вона посилається\~у позовній\~заяві,\~а саме\~ її\~роботу на\~підприємстві відповідача\~у шкідливих\~умовах,\~ \~встановлення їй\~висновком МСЕК\~первинно втрати професійної працездатності внаслідок професійних захворювань. Як визначено постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 210/3177/17, право\~працівника на\~відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок\~професійного захворювання, настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Таким чином факт встановлення позивачці стійкої втрати працездатності висновком МСЕК вже є підставою для відшкодування їй моральної шкоди. Питання щодо наявності чи відсутності у позивачки інших хвороб, а також щодо її звернень до медичних закладів не є предметом спору, заявлені позовні вимоги стосуються відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок втрати професійної працездатності, підтвердженої висновком МСЕК. Тому відсутні підстави зобов`язувати позивачку надавати додаткові медичні документи. Як передбачено статтею 92 ЦПК України, сторони можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи, за їхньою згодою, у тому числі за власною ініціативою. Суд не вправі зобов`язувати позивачку подати заяву свідка по суті поставлених у відзиві питань, якщо позивачка не подала таку заяву за власною ініціативою. \~ \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачкою не доведено факту заподіяння їй моральної шкоди, а також наявності вини підприємства у спричиненні цієї шкоди. \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом Записами у трудовій книжці підтверджується, що [PERSON] працювала на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах, звільнена 25 серпня 2021 року за угодою сторін. (а.с.12-14) Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (протокол № 1409 від 01 вересня 2022 року) у [PERSON] встановлено наявність професійних захворювань: -антракосилікоз першої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легенів другої стадії, легенева недостатність другого ступеня, -остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних суглобів зі стійким больовим синдромом. (а.с.27-28) 15 листопада 2022 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області затверджено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] . Причиною виникнення професійного захворювання зазначено тривалу дію шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу на організм працівника. Умови праці в котельних цехах, де встановлено котли, що працюють на твердому паливі (вугіллі), не дозволяють досягнути гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин в повітрі робочої зони, гранично допустимих рівнів шуму, допустимих параметрів показників важкості праці. (а.с.16-17) Довідкою МСЕК від 10 січня 2023 року [PERSON] первинно встановлено 40 відсотків втрати професійної працездатності, у томі числі: 25 відсотків антракосилікоз, 15 відсотків ДФА. (а.с.15) Право позивачки на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення їй висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачкою письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивачка в обґрунтування своїх вимог. Відповідачем не спростовано факт наявності у позивачки професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності. \~ \~ Норми права, які застосував суд Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивачка частково втратила професійну працездатність, що порушило її звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивачки на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачкою професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивачки у зв`язку з професійним захворюванням, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 80\~000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивачка пережила і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у\~вигляді \~відшкодування матеріальної\~або немайнової\~(моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Попередньою редакцію підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що була чинною до 25 травня 2020 року, передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21, оскільки моральну шкоду завдано подією, яка відбулася до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, згідно якого не підлягають оподаткуванню суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, заподіяних платникові податків внаслідок спричинення шкоди здоров`ю. Право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивачки 10 січня 2023 року, тому визначена судом сума моральної шкоди, яка перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2023 року, підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивачки до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial