Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором від 19.12.2017 року про сплату аліментів у розмірі 257825,00 грн. та 3% річних і інфляційних втрат в розмірі 7734,75 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 вересня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1459. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2018 шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають разом із позивачем. 19.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого, аліменти на утримання малолітнього сина сплачуються матір`ю дитини щомісячно, у виді твердої суми, розмір якої складає 1860 грн., що на день підписання договору складає 1,0 встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 19.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого, аліменти на утримання малолітнього сина сплачуються матір`ю дитини щомісячно, у виді твердої суми, розмір якої складає 1860 грн., що на день підписання договору складає 1,0 встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 17.10.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого, аліменти на утримання малолітнього сина сплачуються матір`ю дитини щомісячно, у виді твердої суми, розмір якої складає 1699 грн., що на день підписання договору складає 1,0 встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] періодично вносила платежі за договорами, що свідчить про визнання нею боргу. [PERSON] свої обов`язки за договорами по сплаті аліментів виконує неналежним чином, аліменти на утримання дітей не сплачує в повній мірі. 29.03.2023 року на адресу відповідачки було направлено досудову вимогу, з проханням добровільної сплати заборгованості за договорами. Однак, заборгованість сплачено не було. Заборгованість відповідача за договорами становить 257825,00 грн. Ураховуючи те, що [PERSON] свої зобов`язання за договорами про сплату аліментів виконує неналежним чином, договорами не передбачено сплати відсотків за порушення умов договору, прошу стягнути з відповідачки 3% річних та інфляційні за договорами про стягнення аліментів у розмірі 7734,45 грн. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2023 року заяву позивача про забезпечення позову повернуто. 19.05.2023 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року у задоволення заяви про забезпечення позову відмовлено. 21.08.2023 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог в якій позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за аліментними договорами від 19.12.2017 року та 17.10.2019 року в сумі 257825,00 грн., 3% річних в сумі 18983,82 грн. та інфляційні нарахування в сумі 105810,34 грн. У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1459. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2018 шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають разом із позивачем. 19.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого, аліменти на утримання малолітнього сина сплачуються матір`ю дитини щомісячно, у виді твердої суми, розмір якої складає 1860 грн., що на день підписання договору складає 1,0 встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 19.12.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого, аліменти на утримання малолітнього сина сплачуються матір`ю дитини щомісячно, у виді твердої суми, розмір якої складає 1860 грн., що на день підписання договору складає 1,0 встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 17.10.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого, аліменти на утримання малолітнього сина сплачуються матір`ю дитини щомісячно, у виді твердої суми, розмір якої складає 1699 грн., що на день підписання договору складає 1,0 встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, вимоги чинного сімейного законодавства передбачають два порядки надання батьками утримання дитини - добровільний та примусовий. При цьому добровільне виконання батьками обов`язку утримувати дитину буває як фактичне так і договірне. Частинами першою та другою ст. 181 Сімейного Кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Статтею 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у своїй постанові № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. Разом з тим, 25 серпня 2022 року набрав чинності Закон від 27 липня 2022 року № 2455- IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану». Відповідно до Закону в період дії воєнного стану забороняється примусове виконання виконавчих написів нотаріусів. До того ж, відповідно до Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів. Право на судовий захист передбачено статтею 55 Конституції України. «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, інших громадян». Оскільки в період дії воєнного стану забороняється примусове виконання виконавчих написів нотаріусів, позивач змушений звернутися до суду за стягненням заборгованості по аліментах для захисту своїх порушених прав. Варто зазначити, що [PERSON] періодично вносила платежі за договорами, що свідчить про визнання нею боргу. [PERSON] свої обов`язки за договорами по сплаті аліментів виконує неналежним чином, аліменти на утримання дітей не сплачує в повній мірі (додаток загальний розрахунок сплачених аліментних сум). 29.03.2023 року на адресу відповідачки було направлено досудову вимогу, з проханням добровільної сплати заборгованості за договорами (копія вимоги та докази її направлення містяться в матеріалах справи). Однак, заборгованість сплачено не було. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626. ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі періодично підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 5 і відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання за договорами виконує неналежним чином, починаючи з моменти укладення договору, у неї утворилась заборгованість по сплаті аліментів за договорами у розмірі 257825,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Із введенням у дію Закону України "Про правовий режим воєнного стану" позовна давність продовжується на строк її дії. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з значеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною другою статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову € лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідач, сплативши частково заборгованість за аліментними договорами, перервала позовну давність. Така правова позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові ВС від 22.01.2019 в справі № 437/2726/13-ц. Таким чином, позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення з позовною заявою до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку наданого позивачем 3% річних за період з 01.03.2018 року по 05.03.2023 року становить 18983,82 грн. та інфляційні втрати 105810,34 грн. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Вказаний розрахунок є вірним, а тому може бути взятий судом до уваги при вирішенні справи по суті. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 18983,82 грн. та інфляційні втрати в сумі 105810,34 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3826,19 грн.

Outcome: approved