Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

19.10.2021 року [PERSON] , місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруби Лариси Ярославівни, місце знаходження за адресою: м.Львів, вул. Липинського, 3/105, про усунення від права на спадкування, в якому просить усунути [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , від права на спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] . У день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно. Позивач [PERSON] мотивуючи позов зазначила, що відповідач [PERSON] є рідним сином її померлого чоловіка [PERSON] , який проживав окремо від них. Своїм батьком не опікувався, не допомагав, знаючи що він хворіє тривалий час, якому важко пересуватись. Похованням чоловіка [PERSON] у травні 2021 року займалась вона та її рідний син від першого шлюбу. З чоловіком [PERSON] жили, будучи одруженими, з час з 1991 року, будували своє помешкання разом, відповідач своєму батьку в цьому не допомагав. Відповідач у справі - [PERSON] перебував і перебуває у працездатному віці, проживав по сусідству з батьком, мав можливість піклуватись про нього та надавати йому підтримку, однак свідомо цього не робив та ухилявся від обов`язку доглядати батька. Зазначає, що в останні роки життя [PERSON] важко хворів на цукровий діабет, переніс інсульт, після якого потребував сторонньої допомоги. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлого [PERSON] повністю займалась дружина - [PERSON] . Син - [PERSON] здоров`ям батька не цікавився, не піклувався, не надавав жодної допомоги, не навідувався до нього, хоча проживав по сусідству. Даний факт, окрім іншого, може бути підтверджений в судовому засіданні показами свідків - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були сусідами померлого [PERSON] і знали про відносини, які склались між померлим та його сином - [PERSON] . Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції У країни Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від падання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 плавня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, позивач у справі - [PERSON] вважає, що наявні законні підстави для усунення [PERSON] від спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] . Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 02.11.20213 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду в загальному провадженні (а.с24). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2022 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.105). Позивач [PERSON] в судовому засіданні 20.09.2023 підтримала позовні вимоги, надавши аналогічні пояснення,зазначені у позовній заяві, додатково пояснила, що відповідач [PERSON] є рідним сином її померлого чоловіка [PERSON] , який проживав окремо від них, зі своєю сім`єю. Батьком не опікувався, не допомагав. Похованням чоловіка [PERSON] у травні 2021 року займалась вона. З [PERSON] жили разом з часу одруження,а саме, з 1991 року , будували своє помешкання разом, відповідач батьку в цьому не допомагав. Відповідач у справі - [PERSON] перебував і перебуває у працездатному віці, проживав по сусідству з батьком, мав можливість піклуватись про нього та надавати йому підтримку, однак свідомо цього не робив та ухилявся від обов`язку доглядати батька. Представник позивача адвокат Брона М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила продовжувати розгляд справи у відсутності позивача. Представник відповідача адвокат Подоляк Б.Р. в судовому засіданні позов не визнав, надав суду відзив на позов від 22.12.2023 (а.с.53), який підтримав в суді та просив відмовити у задоволенні позову у зв"язку з тим, що [PERSON] не був у безпорадному стані і за нього піклувалась його дружини-позивач у справі . Якщо відповідача батько запрошував до себе в помешкання, він приходив до нього, оскільки проживав окремо від нього з 1983 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась,оскільки мобілізований та перебуває на військовій службі з 27.03.2022 року (а.с.116). Представник відповідача адвокат Подоляк Б.Р. в судовому засіданні 20.09.2023 просив залишити клопотання відповідача про зупинення провадження без розгляду, у зв"язку з відмовою від нього. (а.с.141-142) Третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Коцюруба Лариса Ярославівна в судове засідання не з`явилась, скерувала на адресу суду заяви про розгляд справи у її відсутності (а.с.31,140,157). Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відповідно до актового запису № 829.(а.с.5). У день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому майні №64608962 від 06.05.2021 спадкодавець [PERSON] , [INFO] , до дня смерті ( [INFO] ) постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.13) Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною першою статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до частини другої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (стаття 1268 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Як вбачається з показів сторін та матеріалів справи- за життя [PERSON] заповіту не склав, спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого - [PERSON] (факт перебування у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.1991 року, виданого відділом ЗАГС районної ради Львівської області відповідно до актового запису № 454) та син - [PERSON] , [INFO] . (а.с.6, 17-18) Спадкоємці у відведений законом шестимісячний строк подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , внаслідок чого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюрубою Л.Я. було заведено спадкову справу. Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Частиною п`ятої статті 1224 ЦК України передбачено, що особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від падання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З показів позивача [PERSON] вбачається, що в останні роки життя [PERSON] важко хворів на цукровий діабет, переніс інсульт, після якого потребував сторонньої допомоги. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлого [PERSON] повністю займалась вона, дружина [PERSON] . Покази позивача підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами, зокрема, витягів з історії хвороби, довідок з медичних установ міста Львова (а.с.8-11,96-97), з яких вбачається встановлений [PERSON] діагнози-виразкова хвороба 12 палої кишки, ускладнена кровотечею; цукровий діабет 2 тип, гіпертонічна хвороба 11 ст,та інші хвороби. Дані обставини в судовому засіданні про хворобу [PERSON] не заперечували представник відповідача та свідок зі сторони відповідача-мати відповідача [PERSON] , яка наголошувала, що їй відомо зі слів сина [PERSON] , що у [PERSON] був мікроінсульт, син проживав окремо від батька з 2-х років, оскільки [PERSON] покинув сім`ю та одружився з позивачкою, які і будували будинок на [ADDRESS] . Свідок [PERSON] ,1971 р.н., в судовому засіданні пояснив, що з родиною Левицьких знайомий близько 30-35 років, які проживають у [ADDRESS] ; покійний був на пенсії, часто хворів, [PERSON] зверталась до нього за допомогою, просила сходити в аптеку за ліками, бо не могла залишити хвору людину вдома саму. Похованням [PERSON] займалась його жінка- [PERSON] . Свідок [PERSON] ,1955 р.н., в судовому засіданні пояснив, що знайомий з [PERSON] близько 30 років, часто приходив до них у гості; допомагав цій родині і вдень, і вночі; купляв і приносив їм воду на прохання покійного та його дружини, оскільки [PERSON] був хворий та потребував сторонньої допомоги. Йому відомо, що 2.05.2021 викликали до [PERSON] швидку медичну допомогу, він допомагав запхати його до машини, сина його при тому не було, і в цей день останній помер . З відповіді, наданої КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» № 22-10 вих. 5615 від 11.10.2021 року на заяву [PERSON] , вбачається, що 02.05.2021 року бригадою швидкої медичної допомоги № 127 був доставлений пацієнт [PERSON] у вкрай важкому стані, внаслідок чого було розпочато реанімаційні заходи, однак невдовзі було констатовано біологічну смерть.(а.с.7),чим підтверджуються покази свідка [PERSON] та не заперечується стороною відповідача. Суд звертає увагу, що відповідач-син [PERSON] , якому було відомо про важкий стан батька, не був присутній під час приїзду бригади швидкої медичної допомоги, хоча на той момент перебував вдома та проживав на відстані 200-300 метрів від будинку батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з позивачами близько 10 років, знає і сина [PERSON] - [PERSON], та який ніколи не бачив , щоб останній допомагав батьку, позивачка «ходила» біля хворого чоловіка, у якого були хворі ноги, який мав значну вагу та важко ходив, потребував допомоги. Похованням [PERSON] займалась його жінка. [PERSON] не приймав участі у будівництві будинка батька. Свідок [PERSON] ,1956 р.н., яка проживає на [ADDRESS] ,є сусідкою позивача, пояснила, що знає родину [PERSON] близько 40-45 років, померлий [PERSON] хворів давно, у нього були тромби, часто ставила [PERSON] крапельниці, колола антибіотики. Він погано ходив, потребував уваги , але лежачим він не був. Про допомогу сина батькові нічого не було їй відомо. Окрім того, [PERSON] не цікавився тим, де будуть ховати батька. Отже, судом встановлено, що в останні роки життя [PERSON] важко хворів на цукровий діабет, мав хворі ноги, важко пересувався, переніс інсульт, після якого потребував сторонньої допомоги. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлого [PERSON] повністю займалась дружина- [PERSON] . Син - [PERSON] здоров`ям батька не цікавився, не піклувався, не надавав жодної допомоги, не навідувався до нього, хоча проживав по сусідству. Відповідач [PERSON] також не займався організацією поховання батька, що підтверджується свідоцтвом про поховання, виданим [PERSON] .(а.с.12) та не заперечується стороною відповідача. Таким чином, [PERSON] фактично ухилявся від надання допомоги батьку та від піклування про нього. До показів свідка [PERSON] суд критично відноситься, оскільки остання зазначила в суді, що «вона думає , що [PERSON] не потребував допомоги, оскільки був матеріально забезпеченим», та «бідні люди у великих «особняках» не живуть» . За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплено в статті 51 Конституції У країни. Згідно з частиною першою статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Стаття 203 Сімейного кодексу України передбачає що дочка, син, крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від падання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Відповідні висновки викладено у постановах ВС від 04.04.2018 року у справі № 233/6868/15-ц, від 30.05.2018 року у справі № 753/21722/13-ц, від 30.06.2020 року у справі № 521/19609/16-ц, які, відповідно до норм цивільного процесуального законодавства, враховуються судом при винесені рішення. Згідно з пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Отже, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, судом встановлено, що в останні роки життя [PERSON] важко хворів на цукровий діабет, переніс інсульт, після якого потребував сторонньої допомоги. Лікуванням, піклуванням та утриманням померлого [PERSON] повністю займалась дружина - [PERSON] . Син - [PERSON] здоров`ям батька не цікавився, не піклувався, не надавав жодної допомоги, хоча проживав по сусідству. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути [PERSON] , [INFO] , від права на спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. (дев"ятсот вісім гривень), сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved