Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

Підстави заявлених позовних вимог та рух справи. Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2020 року в кримінальному провадженні №12019160000000001 від 02.01.2019 року [PERSON] , [INFO] . визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інстанції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції). До набрання вироком законної сили [PERSON] обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вироком суду скасовано арешт з автомобіля «DAF» державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] та напівпричепу «CARNEHL» державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , а також з велосипеду «Салют» червоного кольору. Відмовлено в задоволені цивільних позовів потерпілих [PERSON] та [PERSON] до ПрАТ «Граве Україна» та до ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО». Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.12.2022р. вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2020 року в кримінальному провадженні №12019160000000001 від 02.01.2019 року відносно [PERSON] засудженого за ч.2 ст.286 КК України - скасуванов частині вирішення цивільного позову потерпілих [PERSON] та [PERSON] та призначено новий розгляд вказаного цивільного позову в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.(а.с. 7) В ухвалі Одеського апеляційного суду від 19.12.2022р. зазначено, що отримавши вказані цивільні позови [PERSON] та [PERSON] суд першої інстанції не перевірив їх на відповідність вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК, та не вжив заходів визначених ст.185 ЦПК. Ухвалою 09.01.2023р. судом було відкрито загальне провадження у справі. (а.с. 10-11) Ухвалою суду від 16.05.2023р. судом було залишено позову заяву позивачів без руху. (а.с. 63-64) В процесі розгляду справи позивачі [PERSON] та [PERSON] подали заяву про зміну позовних вимог. (а.с. 68-71) Ухвалою суду від 09.08.2023р. судом було прийнято до розгляду змінену позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», філії ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», ТОВ «ТРАССІТІ АВТО», ТОВ «Автобаза №1», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, а залучено в якості додаткових співвідповідачів - ТОВ «Автобаза №1», [PERSON] . (а.с. 130) Ухвалою суду від 19.09.2023р. судом було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. (а.с. 159) Відповідно до змінених позовних вимог [PERSON] та [PERSON] звернулась з позовом до ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», філії ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА», ТОВ «ТРАССІТІ АВТО», [PERSON] , ТОВ «Автобаза №1» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. В позовних вимогах позивачі просять визнати факт смерті їхньої матері [PERSON] , [INFO] , що настала в результаті дорожньо-транспортної пригоди, страховим випадком згідно Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів»; стягнути з ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна» на їхню користь 200 000 гривень шкоди, завданої злочином відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8701423 від 12 квітня 2018 року; також стягнути на їхню користь 200 000 гривень шкоди завданої злочином відповідно до полісу № АК/8701420 від 12 квітня 2018 року; стягнути солідарно з відповідачів ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО», ТОВ «Автобаза №1» і [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану злочином у розмірі 500 000 гривень, стягнути солідарно з відповідачів ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО», ТОВ «Автобаза №1» і [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду, завданої злочином у розмірі 500 000 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що 01 січня 2019 року, біля 15.35 годин по вулиці Південна дорога у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в результаті якої загинула їхня матір Кононова /1.1. Винуватець ДТП [PERSON] , керуючи автопотягом у складі вантажного сідлового тягача «DAF XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «CARNEHL», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху, що спричинило ДТП та смерть їхньої матері. Відповідач [PERSON] на момент ДТП працював водієм в ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО». Власником вказаного автопотяга ТОВ «Автобаза №1» були оформлені ПОЛІСИ обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно зазначених вище страхових ПОЛІСІВ, у разі настання страхового випадку у виді заподіяння смерті потерпілого, ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна» зобов`язана відшкодувати 200 000 гривень на одного потерпілого. Тому вважають, що з відповідача ПрАТ «ГРАВЕ Україна» на їхню користь слід стягнути шкоду завдану злочином у розмірі по 200 000 гривень кожному. А з відповідачів ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО», ТОВ «Автобаза №1» і [PERSON] солідарно стягнути на їхню користь по 500 000 гривень моральної шкоди кожній. (а.с. 68-71) Відповідач ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна» подало до суду відзив на позовні вимоги, відповідно до якого позовні вимоги просили залишити без задоволення, оскільки позивачі не зверталась до них із заявою про виплату страхового відшкодування. Окрім того, позивачі фактично мають право на відшкодування моральної шкоди, згідно ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто у розмірі 12 мінімальних заробітних плат станом на день страхового випадку. (а.с. 80-89) Відповідач ТОВ «Автобаза №1» подало до суду відзив на позовні вимоги, відповідно до якого позовні вимоги просили залишити без задоволення, оскільки 01.04.2017р. між ТОВ «Автобаза №1» та ТОВ «Транссіті Авто» був укладений договір оренди транспортного засобу, відповідно до якого вантажний тягач «DAF XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «CARNEHL», реєстраційний номер [NUMBER] був переданий в оренду ТОВ «Транссіті Авто». В момент ДТП, а саме 01.01.2019р. фактичним володільцем транспортного засобу було ТОВ «Транссіті Авто». (а.с. 95-98) Відповідач ТОВ «Транссіті Авто» подало до суду відзив на позовні вимоги, відповідно до якого позовні вимоги просили залишити без задоволення, оскільки цивільно-правова відповідальність була застрахована ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна», яка повинна первісно відшкодувати шкоду. В той же час, лише різниця між фактичної шкодою та сумою страхового відшкодування є сумою, яка може бути стягнута. Однак позивачами не доведено розмір моральної шкоди. (а.с. 116-120) Відповідач [PERSON] відзив на позовні вимоги не подавав. Пояснення сторін в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Костинчук В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник ТОВ «Транссіті Авто» - адвкоат Залевська І.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, які викладені у відзиві на позов. Представник ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Представник ТОВ «Автобаза №1» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відповідно до поданого клопотання просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] підтвердив той факт, що на час ДТП він працював водієм у ТОВ «Транссіті Авто», але не мав можливості уникнути ДТП. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, проаналізувавши законодавство України, яке регулює виниклі правовідносини, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав: В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 січня 2019 року, приблизно 15.35 годин, громадянин [PERSON] , [INFO] , керуючи технічно справним автопотягом у складі вантажного сідлового тягача «DAF XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «CARNEHL», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вулиця Південній у м. Одесі з боку села Крижанівка, Лиманського району Одеської області в сторону вулиці Семена Палія, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події, що підтверджується матеріалами кримінальної справи №523/3827/19 Суворовського районного суду м. Одеси, дослідженими в судовому засіданні. Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 05 березня 2020 року, яке набрало законної сили 19 грудня 2022 року, громадянин [PERSON] був визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та йому було призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість місяців) з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнений від відбування основного покарання з випробування на 3 (три) роки. Також, згідно ст. 76 КК України, на нього покладено зобов`язання виконувати низку обов`язків. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.12.2022р. вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 05.03.2020 року в кримінальному провадженні №12019160000000001 від 02.01.2019 року відносно [PERSON] засудженого за ч.2 ст.286 КК України - скасувано в частині вирішення цивільного позову потерпілих [PERSON] та [PERSON] та призначено новий розгляд вказаного цивільного позову в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.(а.с. 7) Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 серпня 1998 року, виданого відділом РАГС Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 листопада 2020 року, виданого відділом ДРАЦС Суворовського району м. Одеси, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 грудня 1979 року, виданого відділом РАГС Ленінського району м. Одеси, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відповідно до матеріалів кримінальної справи №523/3827/19 Суворовського районного суду м. Одеси по обвинуваченню [PERSON] , позивачі [PERSON] та [PERSON] , у кримінальному провадженні були визнані потерпілими. На час скоєння ДТП громадянин [PERSON] , який керував автопотягом «DAF XF», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «CARNEHL», реєстраційний номер [NUMBER] та здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , працював водієм у ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО» та виконував трудові обов`язки, що підтверджується характеристикою на [PERSON] та матеріалами зазначеної вище кримінальної справи. Власником вказаного вище автопотягу являється ТОВ «Автобаза №1», що розташована у м. Одесі по вулиці Дальницькій, 39, яке згідно договору оренди автотранспортного засобу №377758 від 01 квітня 2017 року, передало автопотяг в оренду ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО», де працював водій [PERSON] і на день ДТП виконував трудові обов`язки (а.с. 99-104) 03 червня 2019 року зазначений договір оренди транспортного засобу, між ТОВ «Автобаза №1» та ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО» був розірваний, що підтверджується додатковою угодою №1 до договору оренди №377758 (а.с. 105). Отже, на час ДТП (01 січня 2019 року) ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО» являлося володільцем джерела підвищеної небезпеки (автомобіля: вантажний сідловий тягач марки «DAF XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «CARNEHL», реєстраційний номер [NUMBER] ). На час ДТП 01.01.2019р. вантажним сідловим тягачем марки «DAF XF 105.460», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «CARNEHL», реєстраційний номер [NUMBER] керував [PERSON] , який перебував з ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО» у трудових правовідносинах. Вищевказані обставини в судовому засіданні представник ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО» не оспорював, а тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Отже ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО є відповідальною особою за завдану шкоду, відповідно до положень ч.1 ст.1172 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу «DAF XF 105:460», реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом марки «CARNEHL», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дії якого загинула [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна», відповідно до полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АК №008701423 та серії АК №008701420 від 12 квітня 2018 року, що підтверджується вказаними вище полісами (а.с. 18) Після скоєння ДТП, водій [PERSON] , 02 січня 2019 року відправив заяву - повідомлення ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна» про ДТП, що сталася 01 січня 2019 року, підтвердив у своєму відзиві відповідач, вказана страхова компанія. Також, 29 травня 2019 року [PERSON] повністю відшкодував потерпілим, понесені ними витрати на поховання матері у сумі 32145 гривень, що вони підтвердили в судовому засіданні та підтверджується договором-замовленням від 04 січня 2019 року, рахунком-фактурою та розпискою позивачки [PERSON] .. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди з ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» та філії ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна», суд виходить з того, що згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичній особі, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У статті 3 цього Закону визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страхових у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленою цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. З урахуванням того, що на день настання страхового випадку (01 січня 2019 року) мінімальна заробітна плата згідно ст. 7 Закону України «Про бюджет України на 2019 рік» була встановлена на рівні 4 173 гривень, а потерпіла Кононова /1.1. мала двох дітей, позивачів по даній справі, то відповідач ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна» зобов`язаний відшкодувати на користь кожного позивача по 25 038 гривень (12 мінімальних заробітних плат складає 50 076 гривень). Суд не приймає до уваги вимоги позивачів про стягнення на їхню користь шкоди, також за страховим полісом №АК/8701420 від 12 квітня 2018 року, яким було застрахований причіп «CARNEHL», реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки відповідно до абзацу 2 п.36.3 ст. 36 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів що перебували у з`єднання між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі, якщо цей тягач небезпечний, регламентна виплата здійснюється МТСБУ. Таким чином, законодавець чітко зазначив межі відповідальності страховика щодо заподіяння шкоди транспортними засобами, що перебували у з`єднанні між собою (у складі одного транспортного составу) Враховуючи, що водій [PERSON] під час ДТП керував одним транспортним засобом у складі сідлового тягача марки «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , який був у зчеплені з причепом «CARNEHL», реєстраційний № [NUMBER] , то відшкодування повинно здійснюватися Страховиком лише за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладений щодо вказаного тягача. Також суд вважає безпідставними вимогами позивачів до філії ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна», оскільки згідно з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» у своєму складі немає жодних відокремлених структурних підрозділів з правами юридичної особи, які відповідно до ЦК України вважалися б належними суб`єктами при виниклих правовідносинах. Щодо вимог позивачів в частині стягнення на їх користь моральної шкоди по 500 000 гривень кожній, суд виходить з того, що відповідно до норм частини першої та другої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником підчас виконання ним своїх трудових (службових обов`язків). У постанові Пленуму Верховного Суду від 05 грудня 2018 року (справа №426/16825/16ц зроблено висновок, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правові підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується само володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Як встановлено в судовому засіданні і проти цього не заперечували відповідачі, водій [PERSON] на час ДТП (01 січня 2019 року) перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО» і виконував свої трудові обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Однак судом стягуються з ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна» на користь Позивачів моральну шкоду завдану смертю матері за страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8701423 від 12 квітня 2018 року у сумі 25 038 гривень (двадцять п`ять тисяч 38 гривень) кожному. Взагалі позивачі заявили про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000000 гривень. При цьому, з вищевказаної суму страхова компанія має відшкодувати суму у розмірі 50076 гривень, тобто залишаться не відшкодованою суму у розмірі 949 924 гривень. За правилами частини третьої ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з вищевикладеного, а також із засад розумності та справедливості, глибини фізичних і душевних страждань позивачів, пов`язаних із загибеллю матері, суд вважає, що позивні вимоги про стягнення з відповідача ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО» на користь позивачів моральної шкоди у розмірі по 450000 гривень кожному. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що згідно частини першої ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вимоги [PERSON] та [PERSON] до відповідачів ТОВ «Автобаза №1» та [PERSON] задоволенню не підлягають з підстав викладених вище. Також, суд не приймає до уваги доводи відповідачів ПрАТ «ГРАВЕ Україна» та ТОВ «ТРАНССІТІ АВТО», якими вони заперечували проти позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на законодавстві, яке регулює виниклі правовідносини між сторонами по даній справі. Окрім того, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССІТІ АВТО» та ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна» підлягають стягненню на користь Держави судовий збір у розміріі 2147 гривень 20 копійок.

Outcome: partial