Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Головне управління державної податкової служби у Київській області, про сплату податку з доходу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що з 02 квітня 2012 року по 04 липня 2018 року позивач працювала кондитером за трудовим договором, укладеним з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , та отримувала щомісячну заробітну плату у розмірі 19 881,48 грн. 20 липня 2020 року адвокатом позивача було направлено запит до Пенсійного фонду України про надання інформації: чи сплачувались ФОП [PERSON] обов`язкові платежі по [PERSON] і у якому розмірі; чи зараховано [PERSON] до страхового стажу для виходу на пенсію період її роботи у ФОП [PERSON] на посаді кондитера у період з 02 квітня 2012 року по 04 липня 2018 року. На вказаний запит було отримано відповідь про те, що в реєстрі застрахованих осіб наявна інформація щодо сплати страхових внесків ФОП [PERSON] щодо [PERSON] за період з 01 липня 2018 року по 31 липня 2018 року, відповідно вказаний період зарахований до страхового стажу. Також позивачем було отримано довідку форми ОК-7, відповідно до якої відповідачем було здійснено сплату страхових внесків за найманого працівника у період з 01 липня 2018 року по 04 липня 2018 року за 4 (чотири) дні, від суми заробітної плати у розмірі 19 881,48 грн. 10 вересня 2020 року позивачем будо отримано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 10 вересня 2020 року, відповідно до яких відповідач подав відомості про нарахування та утримання податків платні відповідачу лише за 3 квартал 2018 року, від одномісячної заробітної плати у розмірі 19 881,48 грн. 20 липня 2020 року адвокат позивача направив відповідачу адвокатський запит про надання інформації про те: чи перебувала з відповідачем у період з 02 квітня 2012 року по 04 липня 2018 року у трудових взаємовідносинах [PERSON] ; чи укладався з [PERSON] трудовий договір (у разі якщо трудовий договір укладався, просили надати його завірену копію); надати довідку про нараховану та виплачену [PERSON] заробітну платню у період з 02 квітня 2012 року по 04 липня 2018 року; чи сплачувались до Податкової, Фіскальної служб, пенсійного фонду та інших організацій, установ обов`язкові платежі; надати довідки (по кожному окремо) про сплачені як податковим агентом та страховиком платежі до Податкової, фіскальної служби, пенсійного фонду та інших фондів обов`язкові платежі за [PERSON] , у разі неможливості надати окремо, надати довідку про доходи, де будуть відображені всі відрахування. Проте, адвокатський запит був проігнорований відповідачем. Позивачем було виявлено відсутність сплати відповідачем страхових внесків із заробітної плати позивача за період з 02 квітня 2012 року по 04 липня 2018 року. 07 вересня 2020 року відповідачу була направлена вимога про сплату у семиденний строк до Пенсійного фонду обов`язкових платежів по [PERSON] за період з 02 квітня 2012 року по 04 липня 2018 року. Дана вимога була проігнорована відповідачем. Як наслідок [PERSON] звернулася до суду з позовною вимогою про зобов`язання ФОП [PERSON] сплатити страхові внески з заробітної плати [PERSON] за період з 02 квітня 2012 року по 04 липня 2018 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. 10 вересня 2020 року позивач отримала відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до якої відповідачем було здійснено сплату податку на доходи відповідача лише у період з 01 липня 2018 року по 04 липня 2018 року за 4 (чотири) дні від суми заробітної плати у розмірі 19 881,48 грн. Тобто, весь час (крім чотирьох днів у липні 2018 року) відповідач не сплачувала податок на доходи, які виплачувалися позивачу. За таких обставин, позивач просить суд зобов`язати ФОП [PERSON] (зареєстровану за адресою: [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ) сплатити до бюджету Києво-Святошинського району Київської області податок з доходу [PERSON] (зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , ІПН: [NUMBER] ) за період з 02 квітня 2012 року по 30 червня 2018 року. Ухвалою від 03 серпня 2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання. Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 18 листопада 2021 року закрив підготовче провадження, справу призначив до розгляду. У письмових поясненнях, які надійшли до суду 20 травня 2022 року, представник відповідача вказує на те, що дійсно з 02 квітня 2012 року по 04 липня 2018 року позивач працювала кондитером за трудовим договором, укладеним з ФОП [PERSON] . Відповідач звертає увагу суду на недостовірність відомостей, вказаних в позовній заяві щодо розміру заробітної плати у розмірі 19 881 грн. Дійсно, остання виплата [PERSON] становила 19 881 грн., але це виплата, що видається працівнику при звільненні за невикористану відпустку. 02 квітня 2012 року у м. Макіївка між відповідачем та позивачем було укладено трудовий договір між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю. При цьому, розмір заробітної плати [PERSON] був встановлений на рівні мінімальної заробітної плати, встановленої Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України на відповідний рік. При укладанні трудового договору у графі «ідентифікаційний номер (за наявності)» було невірно вказано ідентифікаційний номер (РНОКПП) працівника. Через це при заповненні подальших документів та поданні звітів допускалась помилка в РНОКПП працівника [PERSON] . При цьому, ФОП [PERSON] з дати створення і по сьогоднішній день справно сплачуються всі передбачені законодавством податки, в тому числі, податок з доходу на користь [PERSON] (з помилкою в РНОКПП працівника). Станом на 03 лютого 2022 року дана помилка виправлена. Головним управлінням ДПС у Київській області [PERSON] видано довідку про те, які суми перерахованого податку на доходи фізичних осіб на користь фізичної особи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Також відповідно до довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи ГУ ДПС у Київській області, у відповідача відсутня заборгованість із сплати податків, зборів, платежів станом на 03 лютого 2022 року. Крім того, на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року у справі № 369/12154/20 було подано уточнюючу звітність з зазначенням вірного коду працівника з метою зарахування [PERSON] відповідного страхового стажу. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату час та місце слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 02 квітня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, за умовами якого працівник зобов`язаний виконувати роботу кондитера. Фізична особа зобов`язується оплачувати працю працівника у розмірі 1 100 грн. на місяць. Розмір заробітної плати визначається за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з другого кварталу 2012 року по 2 квартал 2018 року відсутня інформація про доходи [PERSON] . У третьому кварталі дохід [PERSON] склав 19 881,48 грн. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року зобов`язано ФОП [PERSON] нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму заробітної плати [PERSON] за період з 02 квітня 2012 року по 30 червня 2018 року. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до п. 14.1.180 Податкового кодексу України, фізична особа-підприємець, який має найманих працівників, виступає щодо оподаткування їхніх доходів податковим агентом 14 1.180. ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу. Справляння ПДФО врегульовано главою IV ПК України. Так, статтею 163 ПК України визначено об`єкт оподаткування. Відповідно до пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є зальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання). Статтею 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Відповідно до пп. а) ст. 176.2 Податкового кодексу України, відповідач як податковий агент зобов`язана своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковуються до або під час такої виплати за її рахунок. Відповідно до ст. 168 ПК України: 168.1. Оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом. 168.1.1. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. 168.1.2. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету або розрахункового документа на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу. 168.1.4. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). 168.3. Розрахунок податкових зобов`язань з оподатковуваного доходу платника податку нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України). 168.4.5. фізична особа, відповідальна згідно з вимогами цього розділу за нарахування та утримання податку, сплачує (перераховує) його до відповідного бюджету: а) у разі коли така фізична особа є податковим агентом. - за місцем реєстрації у контролюючих органах, а у випадках, передбачених цим Кодексом, за місцезнаходженням земельних ділянок, земельних часток (паїв), виділених або не виділених в натурі (на місцевості); 168.4.8. відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе фізична особа у випадках, визначених цим розділом. Відповідно до п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 ПКУ особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені ПКУ для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 03 лютого 2022 року ФОП [PERSON] знаходиться на обліку як платник податків у Києво-Святошинській ДПІ Києво-Святошинського управління ГУ ДПС у Київській області з 21 грудня 2015 року. Попереднє місце реєстрації ГУ ДПС у Донецькій області, Покровська ДПІ з 05 грудня 2002 року. Згідно поданих ФОП [PERSON] податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб на користь фізичної особи [PERSON] р.н.о.к.п.п. [NUMBER] складає: 2 квартал 2012 року 237,77 грн.; 3 квартал 2012 року 237,93 грн.; 4 квартал 2012 року 244,44 грн.; 1 квартал 2013 року 244,91 грн.; 2 квартал 2013 року 240,81 грн.; 3 квартал 2013 року 240,81 грн.;4 квартал 2013 року 240,81 грн.; 1 квартал 2014 року 264,86 грн.; 2 квартал 2014 року 259,53 грн.; 3 квартал 2014 року 259,53 грн.; 4 квартал 2014 року 259,53 грн.; 1 квартал 2015 року 259,53 грн.; 2 квартал 2015 року 259,53 грн.; 3 квартал 2015 року 259,53 грн.; 4 квартал 2015 року 324.60 грн.; 1 квартал 2016 року 745,20 грн.; 2 квартал 2016 року 786,0 грн.; 3 квартал 2016 року 783,0 грн.; 4 квартал 2016 року 810,0 грн.; 1 квартал 2017 року 1728,0 грн.; 4 квартал 2017 року 1728,0 грн.; 1 квартал 2018 року 2010,42 грн.; 2 квартал 2018 року 2010,42 грн.; 3 квартал 2018 року 3578,66 грн. Згідно довідки ГУ ДПС у Київській області від 03 лютого 2022 року у [PERSON] станом на 03 лютого 2022 року відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів та платежів. За таких обставин, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідача відсутня заборгованість по сплаті податку з доходу позивача. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed