Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

Представник комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради - лікар-психіатр Ткачишин Н.С. звернувся з заявою про госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] в психіатричний заклад, мотивуючи свою позицію документами, які підтверджують, що останній в даний час страждає важким психічним розладом, його безпорадність і неможливістю самостійно задовольняти основні життєві потреби, не усвідомлення потреби у госпіталізації, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Представник заявника підтримав заяву, зазначаючи, що [PERSON] в даний час страждає важким психічним розладом, є небезпечним для оточуючих. Лікар-психіатр в судовому засіданні заяву підтримала, покликаючись на викладені у ній обставини. Вказала, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, хворіє з 2015 року, останнім часом його стан погіршився, у зв`язку з чим потребує госпіталізації. Просить заяву задовольнити. Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо заяви. [PERSON] в судовому засіданні по суті справи не висловлювався. Вислухавши лікаря-психіатра, думку прокурора про підставність заяви, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , поступив у вищезазначений лікувальний заклад 03.01.2024 року, за направленням райпсихіатра, у супроводі сина, у зв`язку з погіршенням психічного стану. Відповідно до комісійного висновку лікарів-психіатрів ( [PERSON] , [PERSON] ) від 04.01.2024 року, [PERSON] встановлено діагноз: розлади особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю у формі помірно вираженого психоорганічного синдрому (експлозивний варіант) з судомами. У висновку лікарів зазначено, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації та лікування у психіатричному стаціонарі, оскільки він потребує судового контролю щодо госпіталізації згідно Рішення Конституційного суду від 02.06.2016 року. [PERSON] страждає важким психічним захворюванням, не усвідомлює потреби в госпіталізації та лікуванні, в разі не надання йому кваліфікованої медичної допомоги буде спричинене суттєве погіршення стану його здоров`я. Відомості про психічну поведінку [PERSON] підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: заявою сина [PERSON] від 04.01.2024 року; записом лікаря приймального відділення від 03.01.2024; висновком комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару від 04.01.2024 року, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 липня 2022 року про продовження строку дії рішення суду від 23.04.2018 року про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним; іншими матеріалами в їх сукупності. Відповідно до частини 1 статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до положень шостого речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Конституційний Суд України у рішенні №13-р/2018 від 20 грудня 2018 року в справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень шостого речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» підтвердив юридичну позицію, викладену у Рішенні від 01 червня 2016 року №2-рп/2016, та встановив такий порядок виконання цього Рішення: до законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією недієздатної особи, яка за станом свого здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену згоду до закладу з надання психіатричної допомоги така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Враховуючи, що [PERSON] у встановленому законом порядку визнаний недієздатним, в матеріалах справи наявний обґрунтований висновок комісії лікарів-психіатрів про його стан здоров`я, враховуючи пояснення, надані лікарем-психіатром в судовому засіданні, суд дійшов висновку про задоволення заяви про госпіталізацію хворого до закладу з надання психіатричної допомоги. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст.ст. 13, 14, 17 Закону України Про психіатричну допомогу,

Outcome: approved