Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Немирівської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи її тим, що він народився [INFO] в м. Вінниці, де і проживає по сьогоднішній день. Його батьками являються: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Його батько - [PERSON] помер далекого [INFO] передчасно у віці 65 років в м. Вінниці, де він постійно проживав та був зареєстрованим. Позивач повністю прийняв спадщину після смерті батька так як у відповідності до вимог цивільного законодавства подав письмову заяву до державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори, про що свідчить видача йому Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 жовтня 2005 року. У покійного батька була мати - [PERSON] , яка померла перед батьком [INFO] в с. Сажки Немирівського району, де вона була зареєстрована та постійно проживала. Покійний батько позивача також прийняв спадщину після смерті своєї матері так як також подав письмову заяву до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори, про що свідчить видача йому Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 січня 1998 року. Як виявилось лише нещодавно, покійна бабуся [PERSON] мала право на земельну ділянку (пай), який розміщений на території колишньої Кіровської сільської ради Немирівського району. На відповідний запит відділ № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надав відповідь, що дійсно за покійною [PERSON] рахується земельна ділянка площею 1.0592 га. (1.65 умовних кадастрових гектарів), яка розміщена на території колишньої Кіровської сільської ради Немирівського району, на яку був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0275991 на її ім`я. У державного нотаріуса, куди позивач звернувся із наявними у нього документами, йому було повідомлено про те, що відсутність у нього оригіналу Сертифікату на право на земельну частку (пай) унеможливить видачу свідоцтва про право на спадщину у будь-якому разі. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача Немирівської міської ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 06.11.2023 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від представника відповідача Немирівської міської ради 22.11.2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору поклалися на розсуд суду. Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 06.11.2023 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 30.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. В судове засідання сторони по справі не з`явилися, від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази [PERSON] народився [INFO] в м. Вінниця, про що в книзі реєстрації актів про народження 21.01.1977 року зроблено запис № 259. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8) [PERSON] помер [INFO] в м. Вінниця, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.2005 року, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Чеклишевою Т.В., спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його син, [PERSON] (а.с.10) [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11) [PERSON] померла [INFO] в с. Сажки, Немирівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12) Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 21.01.1998 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори, спадкоємцем вказаного в заповіті майна гр. [PERSON] є [PERSON] (а.с.13) Як вбачається із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 27.09.2023 року, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Немирівською районною державною адміністрацією Вінницької області по колективному сільськогосподарському підприємству Кіровської сільської Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] , виготовлений сертифікат серії ВН № 0275991 площею 1,65 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстрований 14.11.1996 року за порядковим № 795. Факт отримання сертифікату засвідчено підписом у вище згаданій книзі у відповідній графі для проставлення підпису власниками сертифікатів. Інформація про виготовлення державного акту на підставі вищезазначеного сертифікату гр. [PERSON] у Відділі відсутня (а.с.15) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801, якою затверджено форму сертифіката на право на середню земельну частку (пай), у сертифікаті повинна бути зазначена назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на середню земельну частку (пай) та вартість землі. Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідно районною державною адміністрацією. Сертифікат спадкодавцю видано, а це свідчить що він мав право на земельну частку (пай). Згідно п. 17 розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Європейський суд з прав людини в своїх рішення «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року, сформував позицію, про те, що держава під час виконання своїх функцій, щодо захисту права власності має дотримуватись принципу правомірних або законних очікувань громадян, а також утримуватись від необґрунтованого пасивного втручання у разі якщо такі очікування на оформлення права власності за особою підтвердженні будь-якими засобами, передбаченими національним законодавством. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За статтею 1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Висновки суду З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Вінниці, та після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Сажки Немирівського району Вінницької області, на земельну ділянку, загальним розміром 1.0592 га. (1.65 умовних кадастрових гектарів), яка розташована на території Немирівської міської ради Вінницького району (колишньої Кіровської сільської ради Немирівського району) Вінницької області, на яку було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0275991 на ім`я [PERSON] . На підставі вище викладеного,

Outcome: approved