Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» 30.10.2023 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 48043 гривні 36 копійок та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є страховиком транспортного засобу марки «Лексус», реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу №1271457. 29.01.2021 року з вини водія вказаного забезпечуваного транспортного засобу, яким є [PERSON] , вина якого встановлена постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 26.04.2021 року за №521/2189/21 та від 29.04.2021 року за №521/2229/21, було вчинено дорожньо-транспортну пригоди під час перебування [PERSON] , у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб марки «Кіа», реєстраційний номер [NUMBER] . На заяву потерпілого у вказаній дорожньо-транспортній пригоди, ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» було встановлено розмір страхового відшкодування в сумі 50543,36 грн., яке виплачено 28.04.2021 року та підтверджується платіжною інструкцією №8388 від 28.04.2021 року. Поряд з цим, як стверджує позивач, внаслідок того, що страхувальник [PERSON] , як винна особа у дорожньо-транспортній пригоді, під час її вчинення перебував у стані алкогольного сп`яніння, страхова компанія у відповідності до положень п.п.38.1.1, п.38.1 ст.38 Закону України «Про ОСЦПВ» має право на стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідне відшкодування відповідачем в добровільному порядку виплачено частково, а саме у розмірі 2500,00 грн., за наслідком чого позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача решти невиплаченої останнім суми страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 15.11.2023 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі, в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін по справі в судовому засіданні. У судове засідання призначене на 14.12.2023 року представник позивача не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, однак у позові зазначив, що позов підтримує, просить суд розгляд справи провести за його відсутності, у разі неявки відповідача провести розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~ Відповідачка [PERSON] у судове засідання призначене на 14.12.2023 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з відповіддю з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Одеській області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За наслідком викладеного, повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання здійснювалось шляхом скерування судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками до неї за вказаним встановленим зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак уся поштова кореспонденція, яка була скерована для вручення відповідачу, була повернута до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення\~у поштовому\~повідомленні відмітки\~про відмову\~отримати судову\~повістку чи\~відмітки про\~відсутність особи\~за адресою\~місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~повідомленою цією\~особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак не з`явився без поважних причин, не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення судового засідання чи оголошення перерви в судовому засіданні у відповідності до положень ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 14.12.2023 року за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2020 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за наслідком чого складено Поліс №АР/1271457, зі строком дії з 16.12.2020 року по 15.12.2021 року, з визначеним лімітом відшкодування шкоди заподіяну майну третім особам в сумі 130000,00 грн., з франшизою в сумі 0 грн. У відповідності до вказаного полісу, страховою компанію застраховано транспортний засіб марки «Лексус», реєстраційний номер [NUMBER] . 29.01.2021 року у відношенні\~ [PERSON] \~був складений протокол серії ДПР18 №042067 про адміністративне правопорушення, передбачене\~ст. 124 КУпАП. З даного протоколу вбачається, що 29.01.2021 року, о 13 год. 38 хв.\~ [PERSON] ,\~керуючи транспортним засобом «LEXUS NX 200 T», державний номерний знак « [NUMBER] » в м. Одесі, по вул. Прохоровська, 32, у бік вул. Степова, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на припаркований на узбіччі з транспортним засобом «KIA», державний номерний знак « [NUMBER] », чим порушив п. 12.1 «Правил дорожнього руху України» затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. За наслідком чого, постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 26.04.2021 року по справі №521/2189/21, визнано\~ [PERSON] , [INFO] ,\~громадянина України, який проживає за адресою: [ADDRESS] , винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП\~та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вказана постанова суду не оскаржувалась, наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а відтак набрала законної сили 06.05.2021 року. Також судом встановлено, що 29.01.2021 року о 13 годині 38 хвилин, в м. Одесі по вул. Прохоровська, 32, [PERSON] керуючи автомобілем «LEXUS NX 200 T», державний номерний знак « [NUMBER] », здійснивши ДТП, протокол ДПР 18 №042067 від 29.01.2021 року, перебував у стані\~алкогольного сп`яніння, за ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різку зміну забарвлення покриву обличчя та інш. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» 0435, в присутності двох свідків. Тест №288, результат тесту 2,81 % (проміле), чим порушив п. 2.9 а. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306. За даним фактом співробітником Управління патрульної поліції в Одеській області додатково відносно [PERSON] було складено протокол серії ДПР18 №042068 від 29.01.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. За наслідком чого, постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 29.04.2021 року по справі №521/2229/21, визнано\~ [PERSON] , [INFO] ,\~громадянина України, який проживає за адресою: [ADDRESS] , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 130 КУпАП\~та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Перевіряючи наявність вказаної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом додатково встановлено, що постановою Одеського апеляційного суду від 31.05.2021 року апеляційну скаргу захисника [PERSON] адвоката Румянцева Олександра Геннадійовича на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуто особі, яка її подала. Постановою Одеського апеляційного суду від 30.07.2021 року апеляційну скаргу захисника\~ [PERSON] \~- адвоката\~Румянцева Олександра Геннадійовича залишено без задоволення. Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.04.2021 року - без змін. Отже, постанова Малиновського районного суду міста Одеси від 29.04.2021 року по справі №521/2229/21 набрала законної сили 30.07.2021 року. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. В силу ч. 6\~ст.82 ЦПК України,\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.01.2021 року та під час її вчинення перебування [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння, додатковому доказуванню не підлягає. У насідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Як вбачається пошкоджений у вказаній дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб марки «КІА», реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував під володінням [PERSON] , належав на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 01.02.2021 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА», як Страховика винної особи у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 29.01.2021 року, з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду за участю забезпечувального транспортного засобу, а 01.02.2021 року [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. 05.02.2021 року ФОП « [PERSON] складено акт огляду транспортного засобу пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.01.2021 року, а саме - марки «КІА», реєстраційний номер [NUMBER] , а також ремонтну калькуляцію зазначеного транспортного засобу, у відповідності до якої загальна вартість відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу марки «КІА», реєстраційний номер [NUMBER] , становить в сумі 104411,46 грн., вартість з урахуванням виключення зношення запчастин складає 50543,36 грн. 28.04.2021 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» складено страховий акт №35355/21, яким визнано дорожньо-транспортну пригоду за участю забезпечувального транспортного засобу, яка мала місце 29.01.2021 року, страховим випадком, та визначено до сплати суму страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу марки «КІА», реєстраційний номер [NUMBER] , в сумі 50543,36 грн. 28.04.2021 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснено на користь [PERSON] виплату страхового відшкодування в сумі 50543,36 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №8388 від 28.04.2021 року. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Учасники справи згідно з матеріалами мають договірне зобов`язання між позивачем і відповідачем за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до\~пункту 22.1\~статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.. Статтею 38 вказаного Закону передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов зокрема до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду зокрема якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На підставі вищевикладеного судом встановлено, що ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна», як страховик транспортного засобу відповідача [PERSON] , винного у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 29.01.2021 року, здійснив виплату потерпілому у цій пригоді суму страхового відшкодування в сумі 50543,36 грн., а відтак належним чином виконав умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного у формі Полісу №АР/1271457 від 14.12.2020 року. Поряд з цим, як вже встановлено, [PERSON] , під час вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.01.2021 року та була визнана страховим випадком його Страховиком, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 29.04.2021 року по справі №521/2229/21, яка набрала законної сили 30.07.2021 року. За наслідком чого, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» набуло право на звернення до відповідача, як страхувальника і водія забезпеченого транспортного засобу, з регресним позовом про відшкодування виплаченого стразового відшкодування в сумі 50543,36 грн. Також з особисто визнаних позивачем обставин вбачається, що [PERSON] в добровільному порядку було відшкодовано позивачеві частку суми страхового відшкодування в порядку регресу, а саме у розмірі 2500,00 грн. За наслідком чого не відшкодована відповідачем частина виплаченого позивачем страхового відшкодування становить у розмірі 48043,36 грн. (50543,36 2500,00 = 48043,36). Відповідачем під час розгляду справи не надано жодних доказів в спростування вищевказаних обставин та суми виплаченого страхового відшкодування в повному обсязі. Відповідно до\~статті 89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими належними доказами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а відтак позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім в сумі 2684 гривень 00 копійок.

Outcome: approved