Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

11.12.2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.09.2010 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Конюхівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 03. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування, а формальна реєстрація шлюбу суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 27.09.2010 року Конюхівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 03. 04.01.2024 року позивач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачка 04.01.2024 року також подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27.09.2010 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Конюхівською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.09.2010 року (а.с. 5). Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім`ї є неможливим, суперечить його інтересам, просить розірвати шлюб. Від спільного життя у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 11.09.2012 року, серії [NUMBER] від 17.07.2014 року (а.с. 6, 7). Згідно із ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 36, ст. 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідачка позов визнала, що підтверджується її письмовою заявою (а.с.17). Отже, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, його необхідно прийняти та задовольнити позов повністю. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved