Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

13 вересня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» (представник Коваленко Я.О., довіреність а.с.12, а.с.51), звернулось до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0812-5831 від 02 жовтня 2021 року у розмірі 116 820,00 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02 жовтня 2021 року за допомогою Веб-сайту https://creditkasa.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено з відповідачам електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 0812-5831. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 16 500,00 грн; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 20 днів; знижена % ставка -2,00 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, відповідач підтвердив виконання своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався правом протягом 14 календарних днів від дня укладання договору відмовитися від договору без пояснень причин. Вказує, що відповідач порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув у повному обсязі отримані кошти за договором, навіть після спливу строку кредитування. Внаслідок чого станом на 22 серпня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 116 820,00 грн., яка складається з: 16 500,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом; 100 320,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 0812-5831 від 02 жовтня 2021 року в сумі 116 820,00 грн., стягнути понесені судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 вересня 2023 року справу за підсудністю передано для розгляду Дніпровському районному суду міста Києва (а.с.58). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2023 для розгляду зазначеної позовної заяви, визначено головуючим суддею А.В. Слободянюк (а.с.65). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.66,67). Відповідач належним чином розглядався про розгляд справи, про що свідчить поштове зворотне повідомлення від 13 листопада 2023 року (а.с.70). У встановлений судом строк відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 жовтня 2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 0812-5831, який підписано останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А573 (а.с.13-20). Правилами надання споживчих кредитів (а.с.23-32), які є невід`ємною частиною договору, встановлюється порядок укладення кредитного договору, а саме: заявник на сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс», здійснює заповнення заявки на отримання кредиту, вказавши всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення (п.4.1 Правил). Після отримання повідомлення про прийняте рішення заявник отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою, що є пропозицією у розумінні ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно до ч.5 вказаної статті, включає умови, викладені у цих правилах, які є невід`ємною частиною договору. Після тримання оферти, заявнику надається одноразовий ідентифікатор (п.5.1 Правил). Заявник повідомляє кредитодавця про повне та безумовне прийняття оферти в особистому кабінеті, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразового ідентифікатора (п.5.2 Правил). Підтвердження укладання договору у формі електронного документа заявник отримує в особистому кабінеті (п.5.3 Правил, а.с.26). Відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії № 0812-5831 від 02 жовтня 2021 року, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: розмір кредиту - 16 500,00 грн. (п. 2.1 договору про відкриття кредитної лінії); строк кредитування - 300 днів (п. 4.8 договору про відкриття кредитної лінії); заявлений строк користування кредитом - 20 календарних днів (п. 2.4 договору про відкриття кредитної лінії); стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день (п. 2.6 договору про відкриття кредитної лінії); пільгова процентна ставка - 0,01 % за кожен день; знижена процентна ставка -2,00 % в день; реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 626 474 % (п.2.9 договору); орієнтована загальна вартість кредиту - 165 000,00 грн. та включає суму кредиту та процент за користування кредитом 148 800,00 грн. (п.2.10). За змістом частини першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із дослідженого судом договору про відкриття кредитної лінії № 0812-5831 від 02 жовтня 2021 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Частиною першою ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, договір про відкриття кредитної лінії № 0812-5831 від 02 жовтня 2021 року укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору (А573), та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» видача кредиту за договором про відкриття кредитної лінії № 0812-5831 від 02 жовтня 2021 року здійснювалася за допомогою системи LASYPAY-API на картковий рахунок [PERSON] у розмірі 16 500,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] (а. с.21). Крім того, за даними довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 24 серпня 2023 року № 3188, 02 жовтня 2021 року проведено транзакцію № 99865557 на суму 16 500,00 гривень, за договором № 0812-5831 (а.с.36) на картку [NUMBER] (а.с.33-37). Як вбачається з довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 22 серпня 2023 року загальна кількість днів користування кредитом склала 689 днів, кількість днів користування за ставкою 0,0 % - 449 днів, кількість днів користування за ставкою 2,0% -112 днів, кількість днів користування за ставкою 3,0% - 128 днів, загальна заборгованість відповідача становить 116 820,00 грн., що складається з: суми основного боргу 16 500,00 грн.; залишку відсотків 100 320,00 грн. (а.с.39-49). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Таким чином, відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується довідкою - розрахунком суми заборгованості по договору. Із розрахунку заборгованості вбачається, що за кредитним договором встановлювалось два типи періоду заборгованості - активний та прострочений. Станом на 22 серпня 2023 року заборгованість становить 116 820,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 16 500,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 100 320 грн. (а.с. 39-49). Разом з тим, суд не погоджується з наданим стороною позивача розрахунку заборгованості з наступних підстав. Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Цей Закон, крім положень щодо врегулювання простроченої заборгованості, пункту 9 частини третьої статті 9, пункту 15 частини першої та частини другої статті 12 цього Закону, не поширюється на: 1) договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця; 2) договори позики, що не передбачають сплати процентів чи будь-яких інших платежів за користування наданими за такими договорами грошовими коштами; 3) кредитні договори, метою яких є надання споживачу права вчиняти правочини з фінансовими інструментами, якщо такі правочини вчиняються за участю чи за посередництвом кредитодавця або іншого професійного учасника ринку цінних паперів; 4) кредити, що надаються за договорами, укладеними в результаті врегулювання спору шляхом укладання мирової угоди, затвердженої судом; 5) кредити, що надаються виключно в рамках відповідних державних програм або програм органів місцевого самоврядування визначеному колу фізичних осіб і передбачають окремі, визначені такими програмами, умови кредитування, у тому числі виплату процентів за користування кредитом; 6) несанкціонований овердрафт, що є перевищенням суми операції, здійсненої за рахунком, над сумою встановленого кредитного ліміту, що обумовлений договором між кредитодавцем та споживачем і не є прогнозованим за розміром та часом виникнення; 8) кредити, що надаються ломбардами у разі передання предмета застави на збереження ломбарду, за умови що зобов`язання споживача обмежуються вартістю предмета застави. Згідно п. 2.8 Кредитного Договору, строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів (до 28 липня 2022 року) з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Таким чином, норми Закону України «Про споживче кредитування» поширюються на укладений між сторонами Договір про відкриття кредитної лінії № 0812-5831 від 02 жовтня 2021 року. Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Крім того, статтею 21 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, згідно якої, споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Проте, законодавцем визначені чіткі особливості щодо розміру відповідальності споживача, яка визначена у п. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування, а саме: у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, у розмірі 2-3%, що в результаті становить 100 320,00 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу. З урахуванням наведеного, загальна сума кредиту мала становити 16 500,00 грн. (сума кредиту) + 2 475,00 грн. (сума відсотків, яка не перевищує 15% від суми простроченого платежу) = 18 975,00 грн. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в повній мірі не повернуті, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення боржником фактично отриманої, але не повернутої суми кредитних коштів, а також нарахованими відсотками на загальну суму 18 975,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в той же час, відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну, яким спростувати наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 348,71 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial