Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 квітня 2021 року між [PERSON] та Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» був укладений кредитний договір № 1/4104562, відповідно до якого (п. 1.1. Кредитного договору) Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти в сумі 96 000,00 гривень строком на 48 місяців - з 15.04.2021 року по 14.04.2025 року. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як День повернення кредиту, повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається Позичальнику на споживчі потреби. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором № 1/4104562 від 15.04.2021 року належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком Позичальника. Відповідач наразі порушує умови п. 1.1 та п. 2.2 Кредитного договору - не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору, що є його невід`ємною частиною). 05 серпня 2021 року між Банком та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2021 року, 13 вересня 2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 1/4104562 від 15.04.2021 року, що був укладений між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до [PERSON] за Кредитним договором. Відповідно до п.2.3.4. Правил встановлено, що у разі несплати Позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії, згідно з умовами Кредитного договору протягом 30 днів, Банк направляє Позичальнику письмове Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій. У зв`язку з несплатою Відповідачем чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів на виконання п. 2.3.4. Правил 23.12.2021 року за вих. № 1231 Відповідачу було направлено Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 23.12.2021 року. Зазначене Повідомлення залишилось Позичальником невиконаним. Відповідно до п.2.3.4. Правил встановлено, що у разі несплати Позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії, згідно з умовами Кредитного договору протягом 30 днів, Банк направляє Позичальнику письмове Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій. У зв`язку з несплатою відповідачем чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів на виконання п. 2.3.4. Правил 23.12.2022 року за вих. № 1231 Відповідачу було направлено Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 23.12.2021 року. Зазначене повідомлення залишилось позичальником невиконаним. У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення повідомлення на підставі п.2.3.5. Правил 22.12.2022 року за вих. №2035 Відповідачу було направлено Вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії. Зазначену Вимогу позичальник також проігнорував та її вимоги не виконав. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного повідомлення та вимоги, позивач вправі вимагати у Позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов Кредитному договору в судовому порядку. Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору №1/4104562 від 15.04.2021 року становить 167 723,72 гривень, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 96 000,00 гривень; - заборгованість за процентами за користування кредитом - 5 999,36 гривень (станом на 13.09.2021 року); - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 11 280,00 гривень (станом на 13.09.2021 року); - заборгованість за процентами за користування кредитом - 18 348,39 гривень (станом на 04.11.2022 року, яка нарахована Позивачем за період з 13.10.2021 по 22.12.2022 р. (включно); - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 36 096,00 гривень (станом на 22.12.2022 року, яка нарахована Позивачем за період з 13.10.2021 по 22.12.2022 р. (включно). Просить суд стягнути з [PERSON] па користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» заборгованість за Кредитним договором № 1/4104562 від 15.04.2021 року в розмірі 167 723,72 гривень та витрати на оплату судового збору. Провести розгляд справи за відсутності представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К». Проти постановлення заочного рішення не заперечують, наслідки відомі та зрозумілі. Сторони в судове засідання не з`явились. Відповідач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, взявши до уваги визнання відповідачкою позову, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступного висновку. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15.04.2021 між АТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4104562. За умовами п. 1.1 вказаного договору банк надав [PERSON] кредит у розмірі 96 000 грн. строком на 48 місяців з 15.04.2021 по 14.04.2025 включно. В свою чергу, остання зобов`язалася повертати кредит шляхом сплати щомісячних платежів, визначених графіком платежів по кредиту (додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною). Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, кредит надається відповідачу на спожиті потреби. Відповідно до п.1.3. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценту винагороду (надалі - проценти) щомісячно, в розмірі 15 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до п.1.3.2 Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації що стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо Позичальник зобов`язувався погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до графіку платежів (п.2.2 Договору). 05 серпня 2021 року між Банком та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2021. Згідно Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2021 року, 13 вересня 2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором № 1/4104562 від 15.04.2021 року, що був укладений між Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Відповідно до Договору відступлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до [PERSON] за Кредитним договором. Частиною 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 15.04.2021 року становить 167723,72 гривень, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 96 000,00 гривень; - заборгованість за процентами за користування кредитом - 5 999,36 гривень (станом на 13.09.2021 року); - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 11 280,00 гривень (станом на 13.09.2021 року); - заборгованість за процентами за користування кредитом - 18 348,39 гривень (станом на 04.11.2022 року, яка нарахована Позивачем за період з 13.10.2021 по 22.12.2022 р. (включно); - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 36 096,00 гривень (станом на 22.12.2022 року, яка нарахована Позивачем за період з 13.10.2021 по 22.12.2022 р. (включно). Згідно із частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 цього Кодексу). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640\~ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови оплати комісії, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України\~«Про споживче\~кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» Правління Національного\~банку України\~постановою від\~08\~червня 2017\~року №\~49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Закон України\~«Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частин першої та другої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Убачається, що п.1.3.2 договору фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено. Указана щомісячна плата за обслуговування міститься й у Графіку щомісячних платежів. Отже, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за такі супутні послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, умови пункту 1.3.2 Договору є несправедливими, містять дисбаланс обов`язків на шкоду позичальника та суперечить вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів». Подібні за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, яка одночасно відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20. Докази на підтвердження реального надання банком відповідачу послуг, що обумовлені п.1.3.2 договору, позивачем не надано, до того ж у кредитному договорі була встановлена плата за ті послуги, які відповідно до частини першої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» повинні надаватися безоплатно. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 120347,75 грн., що включає в себе: 96000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5999,36 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом станом на 13.09.2021 р.; 18348,39 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом станом на 04.11.2022 року, яка нарахована позивачем за період з 13.10.2021 р. по 22.12.2022 р. (включно). Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 11280,00 грн. (станом на 13.09.2021 року), 36096,00 грн. (станом на 22.12.2022 р., яка нарахована за період з 13.10.2021 р. по 22.12.2022 р.), що визначені позивачем як плата за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки такі нарахування є несправедливими, містять дисбаланс обов`язків на шкоду позичальника та суперечить вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», а відтак є необґрунтованими. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~позивачем сплачено\~судовий збір\~у встановленому\~законом мінімальному\~розмірі 2684,00\~грн.,\~у зв`язку із чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684 грн. 00 коп. Ураховуючи викладене, на підставі ст. 512, 514, 516, 526, 527, 610-612, 627-629, 638, 1054 ЦК України,

Outcome: partial