Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовною заявою до Ямпільської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини за законом, в якій просила визначити їй додатковий строк три місяці після вступу рішення у законну силу, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в селі Тростянець Ямпільського району Вінницької області. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя, спадкодавцю [PERSON] належала 1/2 (одна друга) частина житлового будинку з відповідною часткою надвірними будівлями по [ADDRESS] . Крім того, спадкодавцю [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири належала квартира під [ADDRESS] . Вказала, що вона звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті спадкодавця, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини, у зв`язку із тим, що вона не подала документи, які підтверджують факт її постійного проживання зі спадкодавцем, або ж не має відомостей, що вона подавала до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Враховуючи те, що вона є донькою спадкоємця, не зверталась з метою оформлення права власності на нерухоме майно, так як у неї були відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, які на даний час вона відшукала. Тому, просить суд визнати, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин і визначити строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№7867 від 22.12.2023, в якій просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Ямпільської міської ради Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву за вхід.№7617 від 13.12.2023 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника міської ради. Проти позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заява представника відповідача про розгляд справи без їхнього представника (а.с.31); заява позивача про розгляд справи без її участі (а.с. ). Інші процесуальні\~дії у\~справі:\~відкриття\~провадження\~у справі\~та\~призначення\~підготовчого\~засідання\~на\~25\~грудня 2023\~року\~на\~09\~годину\~00 хвилин (а.с.13-15); витребування доказів (а.с.22-23), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:\~ Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорта громадянина України, (а.с.4) судом встановлено, що позивач народилася [INFO] у селі Тростянець Ямпільського району Вінницької області, зареєстрована по [ADDRESS] . Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , від 26.03.2015 (а.с.7) судом встановлено, що [INFO] в селі Тростянець Ямпільського району Вінницької області народилася [PERSON] , батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про шлюбу серія [NUMBER] від 26.03.2015 (а.с.8) судом встановлено, що 27.01.1990 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2015 (а.с.9) судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в селі Гонорівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії договору купівлі-продажу від 05.09.1997 (а.с.10) судом встановлено, що [PERSON] продала, а [PERSON] купив 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] . Із копії договору купівлі-продажу від 11.07.2006 (а.с.11) судом встановлено, що [PERSON] , який діє від імені [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75036244 від 07.12.2023 (а.с.30) судом встановлено, що будь-яка інформація щодо заведення Спадкової справи до майна померлого [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Із доводів позивача, які не заперечуються відповідачем, встановлено, що вона пропустила строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що у неї були відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вона втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна буде для неї занадто надмірним тягарем нерозмірним з їх діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу поважності причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька [PERSON] . Суд вважає встановленим, і ця обставина підтверджена доводами позивача, на які вона посилається у позові, та не заперечується відповідачем, що дійсно протягом шестимісячного строку після смерті [PERSON] вона не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки у неї були відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому суд визнає цю обставину поважною причиною, з якої позивач пропустила строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Вказані обставини визнані учасниками справи і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а тому суд визнає причину пропуску позивачем строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, поважною. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved