Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом, в якому зазначила, що 25.11.2011 року уклала шлюб з відповідачем. Мають дитину [PERSON] , [INFO] . Після подання нею позову про розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею. Відповідач є працездатним, отримує дохід, інших утриманців не має. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~врозмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 13.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини сьомої статті 147\~Закону України\~"Про\~судоустрій і\~статус суддів", враховуючи\~неможливість судами\~здійснювати правосуддяпід час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» змінено з 07 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Водночас згідно з цим рішенням Вищої ради правосуддя Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська належить продовжити розгляд справ, які надійшли до 06 серпня 2023 року включно на розгляд цього суду у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22. Отже, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, що узгоджується з позицією Ради суддів України, викладеною у рішенні № 31 від 17.08.2023 року. В грудні 2023 року дана справа була зареєстрована в Індустріальному районному суді міста Дніпропетровська, ухвалою якого від 12 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 29 грудня 2023 року. В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Від імені відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі. Водночас така заява не може бути прийнята судом до уваги, оскільки вона не містить оригіналу власноручного підпису відповідача, в тому числі не була підписана електронним цифровим підписом. Разом із тим, приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою про склад сім`ї або осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, дитина проживає разом із матір`ю. Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, законодавцем визначено безспірний розмір аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому спір щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Тому в разі спору суд має вирішити питання не лише щодо стягнення аліментів, а й визначити їх розмір. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Суд бере до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідно до положень сімейного законодавства розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, необхідно визначити в розмірі 1/4 (однієї чверті) його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 18 жовтня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки в силу ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial