Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

що позивачка звернулась до суду із вищенаведеним позовом. Позов обґрунтовує тим, що з 05.02.2001 вона перебувала у шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилось двоє дітей. Старша дочка повнолітня, яка навчається, та син [PERSON] , [INFO] . Дочка навчається в Житомирському державному університеті імені Івана Франка, денна форма навчання, навчання платне. Вона навчається на четвертому курсі денної форми навчання і це не дає змоги працевлаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивачка повністю оплачує навчання в університеті, побутові витрати. Дочка потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування, оплату проживання в гуртожитку, на що її доходу не вистачає. Відповідач фізично здоровий, інших осіб на утриманні не має, займається будівництвом та ремонтом квартир у місті Києві, дохід у нього великий, може матеріально забезпечувати дочку. У нього є автомобіль, який він придбав за 16000 доларів, розпочав будівництво будинку у Київській області, відповідно заробляє достатньо. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін. Представник відповідача - адвокат Іванів О.Б. подав відзив на позов, в якому позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення щомісячно 1500 грн. аліментів на утримання повнолітньої дочки. Відповідач не заперечує проти утримання своїх дітей. Однак на даний час у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу на дочку [PERSON] , яка навчається, у розмірі 5000 грн., який просить позивачка у заявленому позові. Позивачка покликається на обставини необхідності оплати за навчання дочки, несення побутових витрат, придбання літератури, медичного матеріалу, харчування та проживання, однак жодним чином не довела можливість сплати відповідачем аліментів в розмірі 5000 грн. Відповідач вважає, що аліменти слід призначити на рівні 1500 грн., що буде принаймні відповідним до обставин його матеріальних можливостей. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Сторонами визнається той факт, що вони є батьками [PERSON] . Згідно паспорта № [NUMBER] , виданого 14.06.2022 органом 2618, судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] (а.с. 4). [PERSON] проживає на [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 5). За цією ж адресою проживає позивачка, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 8). Як вбачається з довідки від 21.09.2023 № 101/2324, [PERSON] є здобувачем четвертого курсу за спеціальністю «Психологія» першого (бакалаврського) рівня вищої освіти очної (денної) форми здобуття освіти (а.с. 12). [PERSON] навчається за рахунок коштів замовника освітньої послуги, який нею укладено з Житомирським державним університетом імені Івана Франка (а.с 13). А тому твердження позивачки, що вона здійснює оплату за навчання дочки, не знайшло свого підтвердження. За змістом ст. 199 СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У зв`язку із навчанням на очній (денній) формі, [PERSON] не має можливості працевлаштуватися і потребує матеріальної допомоги. Але необхідність стягнення з відповідача щомісячної сума аліментів в розмірі 5000 грн. не підтверджено жодними доказами чи розрахунками. Разом з тим, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, зважаючи на часткове визнання позову відповідачем, з нього слід стягнути 2000 грн. аліментів щомісячно. Суд також враховує наявність на утриманні відповідача сина [PERSON] , [INFO] , й те, що відповідач навчається на денній формі навчання. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2023 у справі № 345/4748/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3500 грн. аліментів щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] . Довідкою від 18.09.2023 № 1862 Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій підтверджується, що [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, довід позивачки про придбання відповідачем транспортного засобу за 16\~000 доларів не доведений будь-якими засобами доказування. Щодо земельної ділянки кадастровий номер 3221286801:01:073:0003, то надана позивачкою інформаційна довідка від 18.09.2023 № 346868366 не містить інформації про ціну, за яку відповідач придбав цю земельну ділянку (а.с. 26). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 370/999/16-ц, провадження № 14-709цс19, від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц, провадження № 14-740цс19). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесення витрат на надання професійної правничої допомоги, позивачкою надано такі документи: договір від 15.09.2023 про надання правової допомоги; акт від 25.09.2023; квитанцію від 22.11.2023 № 107695 на суму 1000 грн. Позов задоволено частково, тому витрати на надання професійної правничої допомоги стягуються в сумі 500 грн. Згідно із ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову, то судовий збір в сумі 1073,60 грн. в дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial