Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

28 березня 2023 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту того, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] у м. Боярка Фастівського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1967 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого в м. Суми будинком урочистої реєстрації шлюбів, актовий запис №1375. Після укладення шлюбу заявниця змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбі у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] фактично проживали разом по [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу серії АЕА №914033 укладений на ім`я [PERSON] від 02 серпня 2001 року. Як зазначає [PERSON] , вона з чоловіком вела спільне господарство, сімейні відносини були побудовані на спільному побуті, спільному бюджеті та на взаємних правах та обов`язках. [PERSON] з 2001 року отримував пенсію за віком у розмірі 8000 грн, кожного року розмір його пенсії зростав, останній рік дана пенсія складала 13000 гри. на місяць, яку вони витрачали на оплату квартири і комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування. У 2002 році [PERSON] вийшла на пенсію за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим 13 листопада 2002 року на термін з 01 червня 2002 довічно. У 2002 році [PERSON] вийшла на пенсію за віком, яка на даний момент складає 3288,10 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 6224 2922 0631 1214, видана 23 лютого 2023 року Києво-Святошинським об`єднаним управлінням ПФУ в Київській області. Таким чином, з 2022 року та по день смерті [PERSON] [INFO] , сімейний бюджет складався з двох пенсій [PERSON] та [PERSON] .. У зв`язку з тим, що розмір пенсії [PERSON] значено перевищував розмір пенсії [PERSON] , вона була постійним і основним джерелом до існування [PERSON] і вона фактично перебувала на його утриманні. [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із усною заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника. У вказаній заяві [PERSON] було відмовлено, а також в усній формі роз`яснено, що для переходу з пенсії за віком на інший вид пенсії з втрати годувальника необхідно встановити факт перебування на утриманні чоловіка. Відмова в прийнятті заяви для оформлення пенсії з втрати годувальника була пов`язана з тим, що чоловік фактично проживав з [PERSON] , але був зареєстрований за іншою адресою. Таким чином, встановлення факту перебування [PERSON] , на утриманні [PERSON] , потрібно для отримання пенсії по втраті годувальника. Факт постійного проживання [PERSON] разом з чоловіком, [PERSON] , та перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] підтверджується актом депутата Боярської міської ради VII скликання від 02 березня 2023 року, в якому зазначено, що [PERSON] , з 2001 року і до дня смерті чоловіка [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із вищенаведеним, заявник просила суд встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні чоловіка - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2023 року відкрито провадження по даній справі в порядку окремого провадження. Заявниця в судове засіданні не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, просила суд заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головне Управління Пенсійного Фонду України у Київській області, будучи належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду заяви в судове засідання не з`явився. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28 жовтня 1967 року, виданого в м. Суми будинком урочистої реєстрації шлюбів, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28 жовтня 1967 року, про що було зроблено відповідний актовий запис №1375. Після реєстрації шлюбу, дружина отримала прізвище « [PERSON] ». З копії паспорту громадянки України [PERSON] вбачається, що у графі «Сімейний стан» її чоловіком зазначено [PERSON] .. У 2002 році [PERSON] вийшла на пенсію за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим 13 листопада 2002 року на термін з 01 червня 2002 року довічно. Розмір пенсії [PERSON] складає 3288,10 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 6224 2922 0631 1214, яка видана 23 лютого 2023 року Києво-Святошинським об`єднаним управлінням ПФУ в Київській області. Відповідно до довідки від 07 листопада 2022 року, пенсія за віком з надбавками [PERSON] , [INFO] , у період з 01 грудня 2022 року становила - 13085,21 грн., а у період з 01 грудня 2022 року довічно - 13 085,21 грн. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку серії АЕА №914033 від 02 серпня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Стратілат П.І., [PERSON] придбав у [PERSON] жилий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 06 лютого 2023 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] помер [INFO] у м. Боярка Фастівського району Київської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №123. Згідно акта депутата Боярської міської ради VII скликання від 02 березня 2023 року, [PERSON] з 2001 року і до дня смерті [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] . Місце реєстрації [PERSON] з 18 грудня 2001 року у паспорті зазначено - [ADDRESS] . За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд, з-поміж іншого, розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно зі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.04.2020 у справі №210/3705/17. Згідно з п. 2.11 «Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу (відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні), або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Отже, встановлення факту знаходження на утриманні померлого має для заявниці [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника. На підставі вищенаведених доказів, судом встановлено, що заявниця та її померлий чоловік проживали разом до його смерті за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом та чоловік заявниці [PERSON] постійно отримував пенсію у розмірі, який перевищував дохід його дружини - заявниці у справі, тому дохід чоловіка заявниці був основним доходом сім`ї та основним і постійним джерелом існування для заявниці у справі. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви у повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved