Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави із позовом до відповідача про встановлення факту не проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька залишилось спадкове майно - житловий будинок садибного типу [ADDRESS] , право власності на який зареєстроване за [PERSON] . Водночас вказане спадкове майно є спільною сумісною власністю її батьків - [PERSON] та [PERSON] , оскільки право власності на це майно набуте під час перебування батьків позивачки у шлюбі. Отже, в силу положень ст. 28 КпШС України, мати позивачки мала право на частину (половину) вказаного вище спадкового майна після смерті [INFO] батька позивачки. Водночас, оскільки батько позивачки не залишив заповіт, а мати позивачки була співвласницею вказаного житлового будинку, на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, вела з ним спільне господарство, а після смерті чоловіка продовжила проживати у вказаному житловому будинку, користуватись, управляти, володіти ним як своїм власним, відповідно мати позивачки [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, як спадкоємець першої черги за законом. Проте, мати позивачки після смерті свого чоловіка свідоцтво про право на спадщину не отримала, право на спадщину у встановленому порядку за собою не зареєструвала. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] 05.04.2016 позивачка звернулась до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідач [PERSON] , який є рідним братом позивачки, із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та матері не звертався, а отже, спадщину не прийняв. 23.05.2023 позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , а саме - житловий будинок садибного типу [ADDRESS] . Проте, постановою від 23.05.2023 № 95/02-31 приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину як єдиній спадкоємиці померлої [PERSON] , оскільки згідно довідок від 05.04.2016 № 899 та від 25.04.2023 № 787, виданих КП «ЖЕО № 2», на час відкриття спадщини, разом із померлою [INFO] [PERSON] , серед інших осіб, був зареєстрований її син - [PERSON] . Проте, незважаючи на те, що відповідач був зареєстрований в спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] , проте він фактично не проживав за своїм місцем реєстрації починаючи з середини 1987 року, ні на день смерті батька [INFO] , ні на день смерті матері [INFO] . Як на той час, так і зараз позивачці не відоме його фактичне місце перебування, зв`язок із відповідачем відсутній. Позивачка ж, після смерті батька постійно проживала разом із матір`ю у спадковому будинку, доглядала її, а після смерті матері продовжує проживати у цьому будинку разом із сином. Оскільки відповідач [PERSON] фактично не проживав за місцем реєстрації разом із померлою матір`ю, заяви про прийняття спадщини після її смерті не подав, він є таким, що не прийняв спадщину після смерті [INFO] матері [PERSON] . Тож позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [INFO] її матері [PERSON] . На підставі цього позивачка просить: встановити факт не проживання її брата [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини -[INFO], визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок садибного типу [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 22.09.2023 позовна заява була залишена без руху, встановлений позивачці строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Заявою від 28.09.2023 недоліки позовної заяви усунуті позивачкою. Ухвалою суді від 02.10.2023 позовна заява прийнята до розгляду, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначене у справі підготовче судове засідання, витребувано ід приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу копію спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 14.11.2023 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 21.12.2023 позивачка [PERSON] та її представник адвокат Шанько І.О. підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, відзиву на позов та заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не надав, суд за згодою позивача та її представника розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] народилася позивачка - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з вказаним свідоцтвом, батьком позивачки є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 12.07.2023 № 00040486926 встановлено, що 08.01.1964 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складений актовий запис № 46 про народження [INFO] [PERSON] . У графі «Відомості про батька» зазначений [PERSON] , у графі «відомості про матір» зазначена [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 20.06.2023 № 00040169533, 20.11.1955 Куликівською сільською радою Полтавського району Полтавської області складений актовий запис № 33 про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до копії Акту від 28.03.1964, [PERSON] проведено в натурі відвід садибної ділянки під індивідуальне житлове будівництво (а.с.15). Згідно з копією Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числа кімнат від однієї до п`яти включно від 14.04.1964, [PERSON] отримав земельну ділянку [ADDRESS] , загальною площею 550 кв.м. під будівництво житлового будинку (а.с. 13-14). Відповідно до копії акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 29.10.1976, будівництво житлового будинку [ADDRESS] розпочато у 1964 році та закінчене в 1976 році (а.с.16-17). Відповідно до копії відповіді Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 22.06.2023 № 6648, у відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012, право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в реєстровій книзі № 88 за реєстровим № 11998 за громадянином [PERSON] , на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого 1-ю Полтавською нотконторою 16.04.1964 за № 1-2517; Акту про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкому районної ради депутатів трудящих від 29.10.1976 (а.с. 18). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до копії Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.10.2020 № 61938212, відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] відсутні (а.с. 23). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.24). 05.04.2016 позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] та за її заявою 05.04.2016 була відкрита спадкова справа № 10 (а.с. 103, 114). Відповідно до копії довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» № 899, [PERSON] була зареєстрована з 11.11.1997 по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті за даною адресою були зареєстровані [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO]., та [PERSON] , [INFO]. Зазначена довідка містить примітку, що «дані взяті згідно наданої домової книги» (а.с. 123). Згідно копії довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» № 787 від 25.04.2023, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON] , [INFO] - з 22.08.1966, знятий з реєстрації [INFO] (помер); [PERSON] , [INFO] - з 06.08.1997, знята з реєстрації [INFO] (померла); [PERSON] , [INFO] - з 08.06.1984, знятий з реєстрації 15.01.2005 (а.с. 124). 23.05.2023 позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Матвєєнко В.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - [PERSON] (а.с. 130). Постановою від 23.05.2023 № 95/02-31 приватний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як єдиній спадкоємиці, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для відмови нотаріусом зазначено те, що після померлої [INFO] матері [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , відкрито спадкову справу № 1 за 2016 рік. В спадковій справі знаходиться заява № 36 від 05.04.2016 дочки спадкодавця, [PERSON] про прийняття спадщини після померлої матері, за законом. Заяв від інших спадкоємців у спадковій справі немає. [PERSON] фактично прийняла після смерті чоловіка частину житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться у [ADDRESS] , що належав чоловікові спадкодавця, [PERSON] , який помер [INFO] , т.я. постійно проживала із ним на час відкриття спадщини, але юридично не оформила у зв`язку зі смертю. Також нотаріусом встановлено, що на час відкриття спадщини разом із померлим [PERSON] були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] . Також на час відкриття спадщини разом із померлою [PERSON] були зареєстровані: дочка - [PERSON] та син - [PERSON] . Враховуючи положення ст. 1270 ЦК України, нотаріус дійшов висновку, що спадщину після померлої [PERSON] також прийняв її син - [PERSON] (а.с. 133). З Акту про засвідчення факту непроживання особи, складеного комісією у складі мешканців громади «Червоний шлях», затвердженого Головою органу самоорганізації населення «Червоний шлях» Подільської районної у м. Полтаві ради від 15.08.2023, вбачається, що на підставі відомих членам комісії фактичних даних і подій, свідками яких вони були особисто, члени комісії засвідчили, що [PERSON] , місце проживання якого на даний час зареєстроване (а також було зареєстроване станом на 21.02.1998 та на [INFO]) за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою починаючи з 1987 року та по даний час фактично не проживає, а також фактично не проживав за вказаною адресою станом на 21.02.1998 та на [INFO] (а.с. 35). Відповідно до висновку про вартість майна, зазначеному у Звіті про оцінку майна № 547, виконаного Центром незалежної оцінки та експертизи, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 61.6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 375 800,00 (триста сімдесят п`ять тисяч вісімсот) гривень. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суду пояснили, що відповідач [PERSON] тривалий час не проживає за адресою: [ADDRESS] , останній раз вони бачили відповідача на похоронах батька у 1989 році. На похоронах матері відповідач не був присутній. Станом на час смерті батька та матері відповідач не проживав за місцем реєстрації. До цього часу відповідач також не проживає у вказаному будинку. Також підтвердили, що позивачка тривалий час фактично проживає за вказаною адресою, доглядала свою матір, проживала разом з нею на час її смерті та поховала її після смерті. Відповідно до вимог статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина третя, п`ята статті 1268 ЦК України). Статтею 1270 ЦК установлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 08.06.1984 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Однак, за зазначеною адресою відповідач фактично не проживав, в тому числі й на час смерті [INFO] свого батька [PERSON] та на час смерті [INFO] своє матері - [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Відповідно до положень ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З матеріалів справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та матері, відповідач [PERSON] не звертався. Отже, враховуючи, що відповідач фактично не проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини та із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] є таким, що не прийняв спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] . Відповідно до ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України вбачається , що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , проживаючи постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступивши у фактичне володіння спадковим майном. Оскільки позивач постійно проживала разом із своєю матір`ю [PERSON] до часу її смерті, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача не може бути проведена на загальних підставах, зазначених у Законі України «Про нотаріат», суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved