Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

09.05.2023 представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 1/3 частину вартості житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що складає 808\~017 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 19.09.2008 затверджено мирову угоду у справі №2-83/2008, укладену між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої сторони за обоюдною згодою проведуть продаж житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований у Валківському БТІ, як власність відповідача, після чого кожній із сторін буде належати по 1/3 частині грошової суми, одержаної від продажу домоволодіння, у тому числі 1/3 частини грошової суми належатиме їх сину [PERSON] , яка буде витрачена на купівлю житлової площі у вигляді квартири на його ім`я. Через невиконання [PERSON] умов мирової угоди в добровільному порядку, за позовом [PERSON] постановою Харківського апеляційного суду від 21.12.2022 вирішено спонукати її до виконання мирової угоди у справі №2-83/2008. На підставі судового рішення позивачу видано виконавчий лист №615/49/21 від 24.01.2023, з метою виконання якого звернувся до Валківського ВДВС у Богодухівському районні Харківської області СМУМЮ, але постановою державного виконавця від 21.02.2023 виконавче провадження №70917381 закінчено, як вказує представник, через неможливість його примусового виконання. Наполягає, що мирова угода визнана судом і вважається законною, на даний час є дійсною та такою, що створила для її сторін правові наслідки, певні зобов`язання і права, зокрема, право вимагати виконання взятих іншою стороною зобов`язань, а саме стягнення 1/3 частини від ринкової вартості вказаного у ній житлового будинку, яку зі змісту мирової угоди, на думку представника, відповідач зобов`язалася сплатити позивачу, підстави для звільнення відповідача від виконання цього зобов`язання відсутні. Але добровільно відповідач тривалий час відмовляється виконувати умови мирової угоди, в примусовому порядку виконати рішення суду про її спонукання до виконання зобов`язань не можливо, як неможливо позивачу самостійно відчужувати визначену частину житлового будинку, тому змушений звернутися до суду з метою відновлення порушеного права на власність. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 15.05.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 07.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача [PERSON] просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом до [PERSON] , але вартість предмету позову була 523 774 грн. До того ж, рішенням суду від 29.01.2020 в задоволенні позову відмовлено. Звернув увагу, що відповідач намагалася виконати умови угоди, двічі зверталася до СПДФЛ щодо продажу спірного будинку, але покупців не знайшлося. Спірний житловий будинок подарований їй позивачем. У договорі дарування сторони погодилися, що його укладання відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним, усвідомленим, відповідає їх внутрішній волі. На даний час будинок з господарськими будівлями є приватною власністю [PERSON] . Під час укладення мирової угоди від 19.09.2008 сторони дійсно вирішили мирним шляхом за обоюдною згодою провести продаж спірного будинку, але позивач виїхав з м. Валки у невідомому напрямку, оскільки злісно уникав щомісячної сплати аліментів на утримання сина. Незважаючи на його розшук працівниками ДВС, постійно змінював місце проживання аж до дня подання даного позову. На думку представника відповідача, умови мирової угоди протягом 15 років не виконувалися саме позивачем, який не зареєстрований у спірному будинку та позбавлений батьківських прав відносно спільного сина. Посилаючись на ст.72 СК України вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. Окрім того, за наявності рішення суду про відмову в задоволенні аналогічних позовних вимог до того ж самого відповідача, вважає, що позов не підлягає задоволенню. 04.07.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Наголосив, що станом на дату подання позовної заяви у справі змінилися підстави позову, що не перешкоджає повторному зверненню до суду з метою захисту порушеного права. На його думку, твердження відповідача щодо звернення з тотожними позовними вимогами не відповідають дійсним обставинам справи, які суттєво змінилися, позовна заява подана з дотриманням вимог п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України. Зазначив, що з моменту затвердження мирової угоди пройшло майже 16 років, впродовж яких відповідач навіть не намагалася виконати умови мирової угоди та взяті на себе зобов`язання, що є порушенням законодавства. Оскільки відповідач за документами значиться єдиним власником спірного житлового будинку, саме вона повинна здійснити його продаж та виконати взяті на себе зобов`язання, визначені в мировій угоді. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить задовольнити, оскільки виконати рішення суду, яким визнано мирову угоду, враховуючи поведінку відповідача, іншим шляхом не можливо. Не погодився з твердженням представника позивача щодо тотожності позовних вимог, оскільки різні предмети спору: в заявлених позивачем раніше - спільна сумісна власність подружжя; на даний час стягнення грошових коштів на підставі угоди. Вважає, що мирова угода має бути виконана, але саме відповідач відмовляється добровільно відчужувати спірний житловий будинок. Позивач намагався виконати умови мирової угоди шляхом неодноразових звернень до суду з позовами. Звернув увагу, що заперечень щодо ринкової вартості спірного житлового будинку відповідачем не надано. Оцінка майна визначена спеціалістами у відповідності до закону на підставі загальнодоступної інформації. Технічний паспорт не надавався, сам житловий будинок не оглядався. Не заперечують, що за час проживання відповідач суттєво поліпшила стан житлового будинку. Представник відповідача [PERSON] не заперечував проти добровільності укладення мирової угоди та необхідності її виконання, проте вважає, що обидві сторони повинні виконувати її умови. На його думку, позивач не здійснив ніяких дій, щоб виконати умови угоди., на даний час спливли строки позовної давності. Просить відмовити у задоволенні позову. За його клопотанням про надання додаткового часу для визначення вартості спірного майна з урахуванням даних технічного паспорту судове засідання неодноразово відкладалося з різних причин, але доказів поважності цих причин, як і іншої оцінки майна, відповідачем не надано. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого [PERSON] за обоюдною домовленістю подарував [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить фотокопія договору дарування житлового будинку, посвідченого 02.11.2007 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І., зареєстрованого в реєстрі за №3631. Згодом [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору дарування, за результатами розгляду якого ухвалою від 19.09.2008 у справі №2-83/2008 з урахуванням ухвали суду від 25.06.2019, що набрали законної сили, визнано подану сторонами мирову угоду, за змістом якої сторони за обоюдною згодою проведуть продаж житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований у Валківському БТІ, як власність [PERSON] , після чого кожній зі сторін після продажу буде належати по 1/3 частині грошової суми одержаної від продажу домоволодіння, у тому числі 1/3 частини грошової суми належатиме їх сину [PERSON] , [INFO] , яка буде витрачена на купівлю житлової площі у вигляді квартири на його ім`я. Провадження у цивільній справі закрито. Постановою Харківського апеляційного суду від 21.12.2022 у справі №615/49/21 задоволено позов [PERSON] , вирішено спонукати [PERSON] виконати мирову угоду від 19.09.2008, визнану ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 19.09.2008 у справі №2-83/2008, зобов`язано її продати спірне нерухоме майно з передачею [PERSON] , [PERSON] та їх сину [PERSON] , [INFO] , по 1/3 частині грошової суми, одержаної від продажу домоволодіння. Частка, яка виділяється сину, призначена для купівлі на його ім`я житлової площі квартири. На підставі цього рішення суду 24.01.2023 Валківським районним судом Харківської області позивачу видано виконавчий лист №615/49/21. Зі змісту постанови старшого державного виконавця Валківського відділу ДВС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ Омельченко В.В. від 21.02.2023, в ході з примусового виконання виконавчого листа №615/49/21, виданого Валківським районним судом Харківської області 24.01.2023, державний виконавець спонукав [PERSON] виконати мирову угоду від 19.09.2008 у справі №2-83/2008, тому виконавче провадження №70917381 закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. За даними звіту про визначення ринкової вартості нерухомого майна 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкта станом на дату оцінки 23.03.2023 становить 2\~424\~050 грн., ринкова вартість 1/3 частини об`єкта 808\~017 грн. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ст.328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом\~ст.64\~СК України\~дружина та\~чоловік мають\~право на\~укладення між\~собою усіх\~договорів,\~які не\~заборонені законом,\~як щодо\~майна,\~що є\~їхньою особистою\~приватною власністю,\~так і\~щодо майна,\~яке є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя. Договір про відчуження одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя може бути укладений без виділу цієї частки. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. (ч.2 ст.369 ЦК України) За договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. (ч.1 ст.717 ЦК України) Предметом договору дарування відповідно до положень ст.718 ЦК України може бути, зокрема, нерухомі речі та майнові права, якими дарувальник володіє. Договір дарування нерухомої речі згідно вимог ч.2 ст.719 ЦК України укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, з урахуванням вимог ч.4 ст.334 ЦК України виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Майно, набуте одним із подружжя за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України є його особистою приватною власністю. Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету позову (ч.1 ст.175 ЦПК України в редакції, що була чинною на час укладання сторонами та визнання судом мирової угоди). Отже, враховуючи зазначені положення матеріального закону, а також загальні засади цивільного судочинства, визначені в ст.3,11,202,509,626-628,638 ЦК України, мирова угода за своєю правовою природою є договором, що укладається сторонами з метою припинення спору на погоджених ними умовах. Мирова угода може бути укладена і на стадії примусового виконання рішення суду з метою врегулювання умов виконання, зміни цих умов, зміни умов зобов`язання тощо (ст.372 ЦПК України), у разі зміни умов зобов`язання застосовуються правила, встановлені ст.651,653 та інших норм ЦК України щодо реалізації прав учасників договірних правовідносин. Судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим для виконання і держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ч.5 ст.124 Конституції України в редакції, що була чинною до 30.09.2016 та ст.129-1 Конституції України, яка є чинною з 30.09.2016). За заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення, що набрало законної сили, звертається до виконання (ст.368 редакції ЦПК України, що була чинною до 15.12.2017, ст.431 редакції цього Кодексу, чинної з 15.12.2017). Реальне виконання відповідно до закону чинного судового рішення є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З огляду\~на викладене,\~суд вважає, що позовна вимога відповідає змісту і умовам мирової угоди, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і є обґрунтованою, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову. Понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved