Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13 жовтня 2017 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. 26 жовтня 2020 року постановою державного виконавця юстиції (м.Суми) відкрито виконавче провадження №63203218 з примусового виконання судового наказу №577/4226/17-ц. 03 березня 2022 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . На даний час офіційно не працює, змушений забезпечувати сім`ю тимчасовими заробітками. [INFO] народився син [PERSON] , батьками якого є позивач та дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження сина [PERSON] . Інших доходів крім заробітної плати не має, нерухомого майна не має. Син [PERSON] має захворювання в системі неврології у зв`язку із чим потребує постійного огляду лікарем неврологом. Огляд здійснюється лікарями ТОВ «Сумський обласний центр алергології та еферентних методів лікування «Міра». Захворювання сина [PERSON] потребує постійного огляду лікарями у зв`язку із чим позивач несе відповідні витрати на відвідування лікарів та придбання ліків для лікування сина [PERSON] . Наведені обставини свідчать про зміну його сімейного стану та матеріального становища, які існували до видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] . Дані обставини є суттєвими як для нього особисто так і для його сина [PERSON] та дружини, яких він також зобов`язаний утримувати. На сьогодні, склалася ситуація, коли позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/4 частини всіх видів доходу на дочку [PERSON] . Подальша сплата аліментів у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) призведе лише до штучного створення негативних наслідків для позивача у вигляді виникнення заборгованості по аліментах, що в подальшому призведе до стягнення з нього також і пені по аліментах. Постійну та офіційну роботу знайти вкрай тяжко. Тому позивачем і подано до суду позов в якому просить змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Конотопського міськрайонного суду Сумської області з 1/4 частини до 1/8 частини в доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відкликати судовий наказ, виданий Конотопським міськрайонним судом Сумської області від 17 жовтня 2017 року в справі №577/4226/17. Судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі даної позовної заяви просить залишити за ним. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13 листопада 2023 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 грудня 2023 року. Згідно поданого через канцелярію суду відзиву на позовну заяву, відповідач категорично заперечує щодо задоволення позовних вимог. Свої заперечення мотивує тим, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу №577/4226/17 від 04.08.2020 з позивача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звертаючись до суду з даним позовом позивач, як на підстави для зміни розміру аліментів посилається на реєстрацію нового шлюбу, народження дитини, яка має проблеми зі здоров`ям та відсутністю у нього офіційної роботи, вважаючи ці обставини такими, що дають підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів у двічі. Натомість, вважає наведені підстави об`єктивно не достатніми для часткового звільнення позивача від обов`язку по утриманню власної дитини, тим паче, що він наразі сплачує мінімальний розмір аліментів визначений законом на утримання однієї дитини. Позивач, як батько дитини, повинен усвідомлювати свій обов`язок утримувати власну дитину від першого шлюбу і брати участь у її вихованні та всебічному розвитку, на рівні з іншими його дітьми від нового шлюбу. Відтак реєстрація нового шлюбу та народження від нього дитини апріорі не може впливати на його обов`язок з утримання доньки [PERSON] . Щодо посилання позивача на проблеми зі здоров`ям у сина [PERSON] , [INFO] , то звісно цей факт не може не засмучувати батьків і їй, як матері, глибоко зрозумілі почуття і переживання позивача за здоров`я сина. Проте, з наданих до позову медичних довідок і досліджень, не вбачається стійкого розладу здоров`я чи остаточного діагнозу пов`язаного, як стверджує позивач, з неврологією дитини. Натомість означені документи містять висновки про те, що ехоархітектоніка головного мозку збережена, аномалій розвитку не виявлено (протоко нейросонографії); аномалії розвитку і структури головного мозку не виявляються, заключення не велика вентрикуломегалія (ультразвукові дослідження головного мозку у віці 3, 5, 7 місяців); незначні наслідки перенесеного внутрішньоутробно ІГУЦНС без виражених клінічних ознак (консультативне заключення дитячого невролога від 01.02.2023). Однак, позивач є й батьком доньки [PERSON] , яка також має проблеми зі здоров`ям, хворіє, як усі діти, потребує лікування та догляду, здорового харчування, забезпечення одягом тощо, при цьому відвідує школу та різні гуртки для розвитку, і, звісно, теж має право та очікує від батька допомоги. При цьому, зазначає, що теж зареєструвала новий шлюб з [PERSON] , від якого має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] і наразі знаходиться у декретній відпустці, тож звісно не має доходів та перебуває на утриманні чоловіка, який до того ж є військовослужбовцем і наразі виконує військовий обов`язок з захисту батьківщини в умовах правового режиму воєнного стану. Стосовно твердження позивача про відсутність у нього офіційної роботи, то окрім вказівки на цю обставину в тексті позову, позивач не надав жодного підтверджуючого документу про звільнення з роботи (наказ, трудова книжка), про перебування на обліку в центрі зайнятості (відповідна довідка), про відсутність доходів (відомості з ДФС), тощо. Водночас, позивач, вказуючи у позові, що він офіційно не працює, надалі стверджує, що він не має інших доходів, окрім заробітної плати, а також не має у власності нерухомого майна, не надаючи, знову ж таки, жодних підтверджуючих документів (витягів з відповідних державних реєстрів). Крім цього, позивач не зазначає та не надає доказів наявності/ відсутності у нього цінного рухомого майна (автомобіля, інших механічних транспортних засобів, тощо). Навіть якщо припустити відсутність у позивача офіційного працевлаштування, то ця обставина як сама по собі, так і в сукупності з іншими, не може бути підставою для висновку про завеликий і непосильний для позивача розмір аліментів, адже, по-перше: наразі з позивача стягнуто мінімальний розмір аліментів на одну дитину (1/4 частка доходу (заробітку)/ч.5 ст.183 СК України/, при цьому, якщо доходу немає то розмір стягнення обмежується 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на сьогодні, незалежно від визначеного розміру аліментів, становить 1\~372 грн. (2\~744 грн. прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років); по-друге: слід критично віднестися до тверджень позивача про неможливість сплати ним хоча б мінімальної суми визначеної законом, оскільки наразі він несе витрати по утриманню сім`ї, а отже має відповідні доходи; по-третє: позивач не надає докази щодо свого стану здоров`я, що свідчить про те, що він є працездатним, а отже може і зобов`язаний відшукати можливість заробітку задля утримання та розвитку власної доньки. Відповідач розуміє, що закон надає право платнику аліментів звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (ст. 192 СК України), проте це й же закон визначає умови за яких таке зменшення є можливим, зокрема у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У даному випадку при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід враховувати як означені вище обставини визначені законом у їх сукупності, так і інші об`єктивні підстави, що мають істотне значення, проте, як вбачається з змісту позову та доданих до нього документів, жодні належні об`єктивно підтверджені обставини для висновку про наявність підстав зменшення розміру аліментів за наказом суду - відсутні. З огляду на означене вище та наголошуючи на обов`язок батька утримувати власну дитину і дбати про її гармонійний розвиток, вважає, що за обставин даної справи у суду відсутні належні, достатні, переконливі та справедливі підстави і докази для висновку про задоволення позову, тому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідно до поданої, через електронний суд, відповіді на відзив позивач звертає увагу суду на те, що згідно консультативного висновку ТОВ "Сумського обласного центру алергології та еферентних методів лікування "МІРА" від 01 грудня 2022 року [PERSON] має певне захворювання і йому рекомендована повторна консультація. Відповідно до консультативного заключення дитячого невролога від 06 лютого 2023 року [PERSON] має діагноз: "... наслідки ураження центральної нервової системи". Також мається консультативне заключення від 01 лютого 2023 року з висновком: "... наслідки внутрішньоутробного ІГУЦНС без виражених клінічних ознак", яким рекомендовано: повторний огляд. Згідно відомостей Кролевецького відділу ДПІ ГУ ДПС України у [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за період з 1 по 2 квартал 2023 року дохід відсутній. Відповідно до довідки Кролевецького ВДВС у Конотопському районі Сумської області СМУМЮ №31063 від 23 листопада 2023 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , 2013 р.н. в розмірі 3085,75 грн., заборгованість відсутня. При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання доньки, позивач одружився і у нього народилася дитина - син [PERSON] . З огляду на вище викладене можна прийти до висновку, що матеріальне становище позивача змінилося, внаслідок народження сина [PERSON] , що зумовило збільшення витрат на утримання дитини. Таким чином з огляду на вище викладені висновки наявні підстави, передбачені ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 13 жовтня 2017 року. Таким чином, вбачається суттєва зміна сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач у судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явилась, у відзиві на позовну заяву зазначила, що просить справу розглянути без її особистої участі, у зв`язку з неможливістю явки до суду з поважних причин перебування чоловіка на військовій службі та, як наслідок, необхідністю постійного самостійного догляду за двома малолітніми дітьми. Суд,\~дослідивши наявні\~у справі\~докази,\~повно і\~всебічно з`ясувавши\~обставини,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~приходить до\~висновку,\~що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як зазначено у ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом установлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 грудня 2013 року (а.с.7). Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження №63203218 вбачається що, 06 жовтня 2020 року державним виконавцем Кролевецького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), на підставі судового наказу №577/4226/17-ц від 04.08.2020, відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму (а.с.6). 03 березня 2022 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований Кролевецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 вересня 2022 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). 02 березня 2019 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №63, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 січня 2022 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, у обох сторін (платника аліментів та одержувача аліментів) змінився сімейний стан та народились діти. В результаті чого, платник аліментів на даний час утримує непрацюючу дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а одержувач аліментів після народження другої дитини також перебуває на утриманні [PERSON] (її чоловіка). Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 16.11.2023 вбачається, що за період з 1 кварталу 2023 року по 2 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків стосовно [PERSON] - відсутня. Згідно копії довідки ТОВ «Арітейл» від 08 листопада 2023 року за №350, [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Арітейл» (мережа продуктових магазинів «Коло») з 29.06.2021 року згідно наказу 00000000765 к/тр від 25.06.2021 по теперішній час на посаді продавець продовольчих товарів в магазині №111, [ADDRESS] . З 19.03.2022 по 02.01.2025 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (Наказ №3 від 15.02.2022). Відповідно до копії військового квитка серії [NUMBER] від 30 квітня 2014 року, [PERSON] з 25 квітня 2014 року прийнятий на військову службу за контрактом у Збройні Сили України. Згідно копії довідки Кролевецького відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.11.2023 за №31063 вбачається, що згідно судового наказу №577/4226/17-ц від 13.10,2017 виданого Конотопським міськрайсудом [PERSON] повинен сплачувати аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» [PERSON] сплачує аліменти як непрацюючий із середньомісячної заробітної плати по Конотопському району, яка становить 12\~343,00 грн., а саме: аліменти в сумі 3\~085,75 грн. за кожний місяць. Станом на 23.11.2023 року аліменти сплачені у повному обсязі, заборгованості не має. Крім того, згідно копій консультативних висновків - дитячого невролога, в тому числі ТОВ «Сумський обласний центр алергології та еферентних методів лікування «Міра», [PERSON] , [INFO] , має певне неврологічне захворювання, внаслідок внутрішньоутробного ІГУЦНС, в зв`язку з чим наявна затримка формування рухових навичок, тому рекомендовано повторні консультації, призначено лікування і препарати, в тому числі: ЛФК та масаж м`язів нижніх кінцівок, які потребують витрат (а.с.10-18, зворот). На підтвердження стану здоров`я дитини одержувачем аліментів [PERSON] надано довідку КНП Линовицької амбулаторії загальної практики сімейної медицини Линовицької селищної ради від 23 жовтня 2023 про те, що [PERSON] , [INFO] , з 09.10.2023 по 19.10.2023 хворіла. Діагноз: гострий тонзиліт. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.273 СК України,\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Крім того,\~ст.192\~СК України\~передбачено можливість\~зміни раніше\~встановленого розміру\~аліментів за\~наявності доведених\~у судовому\~порядку підстав,\~а саме:\~зміни матеріального\~або сімейного\~стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних правових норм вказує на те, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] , на своєму утриманні має малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , який хворіє та потребує тривалого лікування, дружину [PERSON] , яка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, що вказує про наявність суттєвих, істотних змін сімейного стану позивача порівняно з його сімейним становищем на момент видачі судового наказу про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, згідно ст. 183 Сімейного кодексу України на утримання двох дітей стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів. З огляду на те, що діти, яких зобов`язаний утримувати позивач, проживають у різних сім`ях, розмір матеріальної допомоги, яку він зобов`язаний надавати на кожну дитину становить 1/6 частину його доходів. Таким чином, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей позивача. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підставі вище зазначеного, суд вважає, що позивачем доведена належними, допустимими та достатніми доказами по справі наявність суттєвих змін у його сімейному становищі та неможливість сплати аліментів на утримання дочки у визначеному розмірі, а тому позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів стягуваних на утримання дочки [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Оскільки вимоги [PERSON] пред`явлені щодо зміни розміру вже стягуваних аліментів, а не присудження їх вперше, то виходячи з положень ст.191, 192 СК України, аліменти у новому розмірі мають стягуватися з позивача після набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, проте позивач в позовній заяві просив судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі даної позовної заяви залишити за ним, тому судовий збір покласти на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial