Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

14.12.2023 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті: Україна, Запорізька область, Пологівський район, с. Шевченко, причина смерті: хронічне порушення кровообігу, ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба. В обґрунтування своєї заяви вказав, що [INFO] у с.Шевченко, Пологівського району Запорізької області помер дід заявника, громадянин України, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 23 № 201930140 виданого 30.10.2023 року державною бюджетною установою охорони здоров`я «Пологівська міська лікарня». Зазначене місце смерті, с.Шевченко, Пологівського району Запорізької області, є тимчасово окупованою територією України. \~ \~ \~ \~З метою реєстрації факту смерті діда та отримання свідоцтва про смерть заявник звернувся до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), проте отримав усну відмову у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які є підставою для проведення державної реєстрації смерті. Оригінали вказаних документів перебувають у зоні ведення активних бойових дій, а саме: с.Шевченко, Пологівського району Запорізької області, тому отримати їх заявник не має можливості. У зв`язку із зазначеним, заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою, оскільки встановити факт смерті особи на окупованій території в позасудовому порядку неможливо. Зазначений факт має для заявника юридичне значення для реалізації спадкових справ, оскільки [PERSON] залишив заповіт на його користь. До судового засідання заявник не з`явився, разом з заявою про встановлення факту смерті подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені у заяві просив задовольнити. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно ч. 2 ст. 217 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Для встановлення факту смерті особи необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заінтересована особа позбавлена можливості зареєструвати факт смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Статтею 6 Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану» передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.17 Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану» державна реєстрація\~смерті проводиться\~органом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово медичною установою. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставами для проведення державної реєстрації смерті є один із документів: а)\~лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б)\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в)\~лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Таким чином, підставою для проведення державної реєстрації смерті є відповідний медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт смерті. Згідно п. 14 глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України (від 18.10.2000 № 52/5 із змінами та доповненнями), у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно до частин 1-3\~статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та Законами\~України.\~Будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом.\~Будь-який\~акт (рішення,\~документ),\~виданий органами\~та/або\~особами,\~передбаченими частиною\~другою цієї\~статті,\~є недійсним\~і не\~створює правових\~наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений\~ воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022\~«Про введення воєнного стану в Україні». Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією , затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022 року територія Федорівської сільської територіальної громади (до складу якої входить Новоселівська сільська рада, частиною якої є с. Шевченко) є окупованою російською федерацією територією з 04.03.2022 року. [PERSON] у позовній заяві вказує, що є онуком померлого [PERSON] , [INFO] , проте докази вказаного твердження не надав. Судом встановлено, що 13.05.2012 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений 13.05.2020 року в.о. старости Новоселівського старостинського округу Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області Скоруком Д.С., на користь [PERSON] [PERSON] , який був громадянином України, на момент смерті проживав у с.Шевченко, Пологівського району Запорізької області, тимчасово окупованій території України. \~ \~ \~ \~Згідно копії медичного свідоцтва про смерть серії 23 № 201930140, виданим 30.10.2023 державною бюджетною установою охорони здоров`я «Пологівська міська лікарня», [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті: с. Шевченко, Пологівського району, Запорізької області, причина смерті: хронічне порушення кровообігу, ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба. Враховуючи, що судом встановлено смерть [PERSON] на тимчасово окупованій території України, заявник не може отримати оригінали документів про смерть діда на тимчасово окупованій території, встановлення факту смерті заявнику необхідно для реалізації спадкових прав, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved