Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в обґрунтування якого вказала, що у липні 2021 року [PERSON] протиправно проникла до належного їй житла та заподіяла їй легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим позивачці завдано моральної шкоди. Вказує, що за даною подією відкрито кримінальне провадження №12021065400001653 та за результатом розгляду даного кримінального провадження, вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 31.08.2021 року, [PERSON] , була визнана винною у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України та була притягнута до відповідальності у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Зазначає, що відповідач не вибачилась перед нею, хоча застосувала до неї фізичне насилля, що є неприпустимим, порушила недоторканість її житла, оскільки вдерлася до її будинку пошкодивши вікно. У зв`язку з чим, вважає, що відповідач своїми діями завдала їй моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., які разом із судовими витратами просить стягнути на свою користь. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує просить задовольнити. В попередньому судовому засіданні представник позивача- адвокат Ленський І.О. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з наведених у позові підстав. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов не визнає, заперечує щодо його задоволення. В попередньому судовому засіданні вказала, що не завдавала тілесних ушкоджень позивачці. Пояснила, що прийшла до будинку разом із дочкою, щоб забрати свого колишнього чоловіка, в результаті чого виникла сварка. За свої дії вона заплатила штраф, який був визначений судом. Згідно ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2021 року(справа №278/2711/21) у кримінальному провадженні № 12021065400001653, [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України та з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Вказаний вище вирок набрав законної сили 01 жовтня 2021 року. Зі змісту вироку убачається, що 14 липня 2021 року, о 18 годині 30 хвилин, обвинувачена [PERSON] перебувала поблизу домоволодіння, [ADDRESS] , де у останньої виник злочинний умисел на незаконне проникнення до цього житла. Реалізуючи свій умисел, в цей день, час місці та за вказаних обставин, [PERSON] проникла всередину зазначеного домоволодіння через вікно, чим порушила недоторканість житла [PERSON] . В подальшому, за зазначених обставин у приміщенні цього ж домоволодіння у обвинуваченої виник словесний конфлікт з [PERSON] , в ході якого у [PERSON] виник умисел, спрямований на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої протиправні дії, [PERSON] , перебуваючи навпроти [PERSON] , кулаками двох рук нанесла удар в область молочних залоз потерпілої. Після чого, не припиняючи своїх протиправних дій, нанесла кулаком правої руки один удар в область лівої руки та один удар в область лівої ноги [PERSON] , чим заподіяла останній легкі тілесні ушкодження у вигляді синців обох молочних залоз, лівої руки та ноги. [PERSON] у \~заяві від 26.08.2021, яка підписана останньою та її захисником [PERSON] , зазначила, що вона беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 162 КК України, погодилась із встановленими досудовим розслідуванням обставинами їх вчинення. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6\~ст. 82 ЦПК України). Положеннями статті 23 ЦК України, визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка склалась в цій сфері, а саме, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом і у практиці ЄСПЛ приймаються до уваги різні обставини як такі, що заподіюють моральну шкоду: незручності, викликані негативним впливом на здоров`я; стурбованість і тривога через те, що ситуація триває довго; глибоке відчуття несправедливості, викликане тривалим невиконанням судового рішення; розчарування тощо (Мілазі проти Республіки Італії від 25.06.1987 р., Лопес Остра проти Іспанії від 09.12.1994 р., Цимерман і Штайнерн проти Швейцарської Конфедерації від 13.07.1983 р., Жовнер проти України від 29.06.2004 р., Полтораченко проти України від 18.01.2005 р.). Дослідивши матеріали даної справи, суд враховує обставини справи, характер, обсяг та глибину душевних страждань, їх негативні наслідки, в тому числі, які пов`язані із незаконним проникненням відповідачки всередину будинку позивачки через вікно шляхом пошкодження віконної рами, що спричинило порушенням звичного життєвого укладу позивачки, втрату відчуття безпеки у власному житлі та стрес. При цьому, завдання легких тілесних ушкоджень [PERSON] у власному будинку спричинили їй душевні страждання через почуття незахищеності. Крім того, позивач була вимушена витрачати час на звернення до правоохоронних органів, візити до слідчих, надавати пояснення. Тобто, неправомірні дії відповідачки спричинили [PERSON] незручності, пов`язані з необхідністю відновлення здоров`я та захистом своїх прав. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що розмір моральної шкоди, який слід стягнути на користь позивачки, виходячи з вимог закону, завданих позивачці страждань, дотримуючись принципів розумності, співмірності та справедливості, слід визначити в розмірі 10 000 грн., що, на думку суду, буде достатньою компенсацією завданих їй моральних страждань, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді. В матеріалах справи наявний ордер про надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги від 24.08.2022 року, розрахунок суми гонорару адвоката від 30.11.2022 року, а також на підвердження оплати послуг адвоката долучено копії квитанцій до прибуткового касового ордеру від 24.08.2022 №78, від 30.11.2022 №98, та від 07.02.2023 року №161 на загальну суму - 3940 грн., які позивач фактично сплатила адвокату у зв`язку з розглядом даної справи. Тому, виходячи із критерію розумності, реальності адвокатських витрат, категорії справи, розгляд якої здійснювався у спрощеному провадженні, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу є обгрунтованим. Проте, враховуючи, що позов задоволено частково суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1970 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютясь у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме на 50 %, тому на її користь з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 496, 20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1970 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст. 23, 1167 ЦК України,

Outcome: partial