Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

06 червня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляд судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2023 року провадження у справі було відкрито, призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб. 05 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, у якій відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також, 27 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про долучення доказів. 25 серпня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, у якій він просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 21\~035,21 гривні. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою усіх учасників справи у судове засідання, його фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Тому, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів у справі. На підставі матеріалів, наявних у справ, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.09.2019 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з заявою про приєднання до умов та правил надання послуг (а.с.44-45). Згідно копії довідки (а.с.43), між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був підписаний кредитний договір №б/н за яким їй було надані наступні кредитні картки: № [NUMBER] від 07.09.2019 року та № [NUMBER] від 31.10.2019 року. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, 13.06.2021 року кредитний ліміт збільшено до 20\~000,00 гривень, 14.12.2021 кредитний лімітний ліміт збільшено до 75\~000,00 гривень. 19.09.2022 року, кредитний ліміт зменшено до 0,00 гривень (а.с.42). У Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що підписана 29.08.2020 року вказано, що процентна ставка відсотків річних за користуванням кредиту для карток типу «Універсальна» становить 43,2%, а для карток «Універсальна-GOLD» - 42%. Згідно копії квитанції від 18 липня 2023 року, відповідачем було сплачено частину заборгованості у розмірі 68\~682,44 грн. У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. ВС підкреслив, що пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно постанови КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18, банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів. Факт надання відповідачеві кредитних коштів підтверджується випискою за договором №б/н за період з 07.09.2019 по 03.03.2023 року, що наявна в матеріалах справи (а.с.11). Як вбачається з первинного розрахунку заборгованості за договором №б/н від 07.09.2019 року становить 91\~737,85 гривень, та складається, зокрема, з: - заборгованість за тілом кредиту 76\~244,62; - заборгованість за простроченими відсотками 15\~493,23 гривні (а.с.6). Подаючи заяву про зменшення розміру позовних вимог, Банком надана копія розрахунку заборгованості за договором №б/н від 07.09.2019 станом на 10.08.2023 року, за яким, загальний розмір заборгованості становить 21\~035,21, та складається, зокрема, з: 1) заборгованість за тілом кредиту 21\~035,21 грн. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника від 07.09.2019 року процентна ставка не зазначена, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Обґрунтовуючи вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом, нарахованої пені, а також штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова), в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 07.09.2019 року, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. У даному випадку відповідач є споживачем банківських послуг. Згідно з пунктом 22 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» - споживач є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема - верховенство права. Згідно ст. 42 Конституції України - держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. У ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. З урахуванням наведеного, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02грудня 2020року у справі №284/157/20-ц(провадження№ 61-13569св20), від18листопада 2020року у справі №313/346/20 (провадження№ 61-14573св20)та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від26грудня 2019року у справі №467/555/19 (провадження№ 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Копія паспорта споживчого кредиту, підписана відповідачем (споживачем) копія паспорту споживчого кредиту не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, про що зазначено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. У постанові також зазначено про те, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Тобто договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року, та де Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ «КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У постанові Одеського апеляційного суду у справі №522/2443/20 від 04.09.2023 року зазначено, наступне: «в анкеті-заяві позичальника від 19 травня 2011 року не визначено строк повернення кредиту, а тому виходячи з положень частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, та з огляду на неповернення позичальником отриманої суми кредитних коштів, які [PERSON] отримав та фактично користувався кредитним лімітом (кредитними коштами), що підтверджується рухом по картці (а.с. 62-68), АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту порушених прав, шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з позичальника заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2077,03 грн є законною та обґрунтованою». З постанови Одеського апеляційного суду у справі № 521/2932/23 від 20.10.2023 року вбачається наступне: «Що стосується самої анкети-заяви, то в неї процентна ставка не зазначена, вона лише відображає бажання відповідача стати клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та отримувати його банківські послуги. При цьому з якими саме умовами та правилами банківських послуг відповідач ознайомився та з ними погодився, підписуючи анкету-заяву, таких доказів позивач не надав. Та роздруківка з умов та правил, яка додана до позовної заяви, не містить підпису відповідача та є встановленим зразком/пам`яткою для всіх, без виключень, споживачів. Крім того, позивач в односторонньому порядку регулярно вносить до цих умов та правил відповідні зміни та може долучити до позовної заяви роздруківку, в редакції, яка найбільш сприятлива для нього. Тому до цих правовідносин застосування правил частини першої статті 634 ЦК України є неможливим. Схожі за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року провадження № 6-16цс15, від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17». На думку суду, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» процентів за користування кредитом, через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, а Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до суду просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 91 737,85 гривень, що включала також відсотки за договором, в той же час, у клопотанні про зменшення позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21\~035,21 гривень. Враховуючи те, що відсотки за зазначеним договором не були погоджені, суд встановив, що банк, звертаючись із позовною заявою до суду просив стягнути, зокрема, відсотки за користування кредитного ліміту, які регулярно списувалися з рахунку відповідача, зокрема: - 01.05.2022 року у розмірі 1\~111,81 гривень; - 01.06.2022 року у розмірі 1\~287,51 гривень; - 01.07.2022 року у розмірі 1\~246,53 гривень; - 01.08.2022 року у розмірі 1\~320,91 гривень; - 01.09.2022 року у розмірі 2\~719,63 гривень; - 01.10.2022 року у розмірі 2\~631,90 гривень; - 01.11.2022 року у розмірі 2\~719,63 гривень; - 01.12.2022 року у розмірі 2\~631,90 гривень; - 01.01.2023 року у розмірі 2,719,63 гривень; - 01.02.2023 року у розмірі 2,719,63 гривень. Загальний розмір відсотків за користування кредитним лімітом, який був списаний з рахунку відповідача та який був включений до розрахунку заборгованості становить 21\~106,08 гривень, що підтверджується випискою за договором №б/н за період з 07.09.2019 року по 03.03.2023 рік (а.с.11). Тому, на думку суду, тіло кредиту, що було передано у користування становить 70\~634,77 гривень, тобто, позивач звернувшись до суду надав неналежний розрахунок заборгованості, включивши у фактично отриману суму кредитних коштів, зокрема, відсотки за користування кредитом. В той же час, згідно копії квитанції від 18 липня 2023 року, відповідачем було сплачено частину заборгованості у розмірі 68 682,44 гривень, а тому, загальний розмір фактично отриманої суми кредитних коштів становить 1\~952,33 гривень. На підставі зазначеного, суд доходить до висновків про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, та стягнення з [PERSON] фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 1\~952,33 гривень. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2\~684,00 гривень. Згідно платіжного доручення від 29.05.2023 року №BOJ63B3SD0, АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» сплатив 2\~684,00 гривень в якості судового збору (а.с.66). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду україни з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 вказано, що пимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом) Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, пропорційним буде стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору розмірі 249,07 гривень (виходячи із ціни позову у розмірі 21\~035,21 гривень).

Outcome: partial