Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 16.07.2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , актовий запис №286, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, з березня 2022 року подружні відносини між сторонами припинені, подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги, тому позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, просила розглянути справу за її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивачки, вважає провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 16.07.2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №286(а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1103(а.с.5). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, що призвело до відчуження, втрати подружжям почуття любові та взаємної поваги. Спільне господарство та сімейний бюджет сторони не ведуть, майновий спір на даний час відсутній. Суд вважає, що за таких обставинах сім`ю зберегти неможливо, а шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін. Що стосується вимоги позову про залишення проживання малолітнього сина [PERSON] разом з матір`ю, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 11 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів про наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, утім позивачкою заявлено вимогу про залишення проживання спільного сина [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю після розірвання шлюбу, відповідач не надав заперечень щодо вказаної вимоги, то у межах розгляду даної цивільної справи судом вирішується питання про залишення проживання дитини з тим із батьків після розірвання шлюбу, з ким наразі дитина проживає, відтак суд доходить висновку про залишення проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] . Також, відповідно до п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача на корить позивачки підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved