Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

[PERSON] звернулася із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є власником квартири [ADDRESS] . Підставою набуття права власності є рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2009 року по справі № 2-5766/09. За даними Єдиного реєстру заборон відчуження на спірну квартиру накладений арешт, а власником майна вказаний [PERSON] . Підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження В-12/137, 27335563 від 08.12.2010 року другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Виконавче провадження завершено. Заходи скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна відповідачем, однак, не вжиті. Позивач стверджував, що обтяження нерухомого майна є порушенням його права як власника майна, іншого способу захисту порушеного права він не має. В процесі розгляду справи позивач заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В порядку\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Підставою набуття права власності є рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2009 року по справі № 2-5766/09. Рішення є зареєстрованим у встановленому законом порядку (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25621588 від 19.03.2010 р.) За даними Єдиного реєстру заборон відчуження на спірну квартиру накладений арешт, а власником майна вказаний [PERSON] . Підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження В-12/137, 27335563 від 08.12.2010 року другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Згідно листа Першого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за перевіркою даних АСВП матеріали виконавчого провадження № 27335563 Вих. № 54861 від 15.08.2023 року спірне виконавче провадження було знищено за терміном зберігання. З листа начальника другого відділу ДВС у м. Одесі №44811 від 05.12.2022 року вбачається, що позивач [PERSON] не є стороною виконавчих проваджень №№ 27335563; 62059796, в яких боржником є [PERSON] . Заходи скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна відповідачем в порядку Закону України «Про виконавче провадження» не вжиті (інформаційна довідкою з державного реєстру речових прав № 314265406). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Так, за ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи викладене, позов є доведеним, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Outcome: approved