Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Адвокат Глушаниця А.Л., діючий в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.02.2009 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб про що Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис №100. Сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між позивачем та відповідачем поступово погіршувалися, між ними не було взаєморозуміння, довіри, що призвело до скандалів та в кінцевому результаті призвело до того, що з лютого 2022 року вони фактично припинили шлюбні відносини. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, живуть своїм окремим життям. На теперішній час, шлюб носить формальний характер, між ними відсутня взаємна любов, повага та взаємодопомога, та у позивача відсутнє бажання його зберегти. Спільного господарства позивач та відповідач не ведуть. Спору про поділ майна немає. Їхні діти залишаються проживати з матір`ю. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. На підставі викладеного просив шлюб між сторонами розірвати. Ухвалою суду від 24.07.2023 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Глушаниця А.Л., в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його місця реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду жодного разу не прибув, відзиву на позов не подав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 лютого 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №100 від 28.02.2009 року та видано свідоцтво про шлюб (повторно) серії [NUMBER] від 07.07.2023 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 24.03.2015 року, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.09.2009 року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору щодо поділу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved