Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач у серпні 2023 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 78 264,67 грн., та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.11.2022 між ПАТ "Страхова компанія "АРКС" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №77170Га2к3. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. У подальшому, 09.02.2023, о 08:15 год., в м. Києві на перехресті вул. Сортувальної та вул. Здолбуновської, сталась ДТП за участю автомобіля марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06.03.2023 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт від 24.02.2023, на підставі якого АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 78 264,67 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Таким чином, згідно з положеннями статей 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 78 264,67 грн страхувальнику останнього, та сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачу на адресу його місця реєстрації та одержано відповідачем особисто 02.11.2023, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, відповідач своїм правом подачі відзиву на позов не скористався. Разом з тим, на адресу суду 03.11.2023 надійшла заява відповідача про незгоду із сумою страхового відшкодування, проте без жодного обґрунтування та надання належних доказів. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 03.11.2022 між ПАТ "Страхова компанія "АРКС" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №77170Га2к3. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. У подальшому, 09.02.2023 08 год. 04 хв. на перехресті вул. Сортувальної з вул. Здолбунівською у м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем «Renault Logan» д.н.з. [NUMBER] , при проїзді не регульованого перехрестя не рівнозначних доріг рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу в русі автомобілю «Renault Sandero» д.н.з. [NUMBER] , що рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06.03.2023 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Страхувальник 09.02.2023 із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт від 24.02.2023, на підставі якого АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 78 264,67 грн. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував, що внаслідок виплати ним страхового відшкодування в розмірі 78 264,67 грн, до нього перейшло право вимоги до відповідача в частині сплаченої суми страхового відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Положеннями статей 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає, що право вимоги яке виникає в порядку та на умовах передбачених статтею 993 ЦК України, а також статті 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення статті 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням. Положеннями статей 512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Зазначені висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 910/2351/17, та від 05.04.2018 у справі № 910/3165/17. Ураховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування в розмірі 78 264,67 грн, до нього в порядку та на умовах передбачених статтями 512, 514, 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, будь-яких доказів на спростування позовних вимог та їх обґрунтування відповідач суду не надав. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2684,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved