Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач за адресою: [ADDRESS] . Позивач виконує взятий на себе обов`язок постачати відповідачам електричну енергію у необхідних їм обсягах. 25.01.2021 року в ході обстеження приладу обліку електроенергії, представниками позивача за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем із клем в ПРЩ і заходило в квартиру [ADDRESS] . На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №04175 від 25.01.2021 року. 11.03.2021 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № 04175 від 25.01.2021 року. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням за період з 13.01.2021 по 25.01.2021 (дату усунення порушення) розмір, якої склав 1 012,03 грн. 14.06.2021 року в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем із клем магістральних мереж в ПРЩ і заходило в квартиру [ADDRESS] . На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №000626 від 14.06.2021 року. 27.07.2021 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № 000626 від 14.06.2021 року. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням за період з 31.05.2021 по 14.06.2021 (дату усунення порушення) розмір, якої склав 1 457,79 грн. 08.02.2022 року в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем із клем магістральних мереж і заходило в квартиру [ADDRESS] . На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №003965 від 08.02.2022 року. 11.08.2022 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № 003965 від 08.02.2022 року. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням за період з 10.10.2021 по 08.02.2022 (дату усунення порушення) розмір, якої склав 37 927,81 грн. Незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованості за актом про порушення та спожиту електричну енергію, свої зобов`язання відповідач не виконує. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №04175 від 25.01.2021 року у розмірі 1 012,03 грн., заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №000626 від 14.06.2021 року у розмірі 1 457,79 грн., заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №003965 від 08.02.2022 року у розмірі 37 927,81 грн. та судові витрати. В судовому засіданні 05.06.2023 року судом залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] , оскільки він також зареєстрований за адресою [ADDRESS] . В уточненій позовній заяві представник позивача просить солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №04175 від 25.01.2021 року у розмірі 1 012,03 грн., заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №000626 від 14.06.2021 року у розмірі 1 457,79 грн., заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №003965 від 08.02.2022 року у розмірі 37 927,81 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 11.04.2023 пояснила, що є власницею частини квартири [ADDRESS] . На цей час в цій квартирі зареєстровані [PERSON] , троє її дітей, та брат [PERSON] . Починаючи з 2003 року її сім`я в квартирі [ADDRESS] не проживає, оскільки [PERSON] створює нестерпні умови, зловживає алкоголем, приводить до квартири друзів, вмикає гучно музику вночі. З 08.04.2008 року за заявою позивачки відключено електропостачання до квартири, тому заборгованість за використану електроенергію відсутня. Брат категорично відмовляється сплачувати за житлово-комунальні послуги за квартиру спожиті ним. В зв`язку з вищезазначеним просила суд стягнути з [PERSON] кошти за не обліковану електроенергію. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилася про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються положеннями ст. 714 ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (чинними на момент виникнення спірних правовідносин), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562 (чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" та п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), на споживача електричної енергії покладено обов`язок сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Правовідносини з постачання електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 року (далі - Правила), і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562. Відповідно до п.1.1.1. Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між енергопостачальником (енергопостачальниками) та споживачем (для власного споживання). Правила обов`язкові для виконання всіма учасниками роздрібного ринку. П.п. 8.2.4. Правил зазначено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, ознак втручання в параметри розрахункових засобів обліку вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. П.п. 8.2.5. передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженими представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. У п.п. 8.2.6. зазначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії. В квартирі за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , Троє її дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи відповідачка [PERSON] з її дітьми проживає з 2003 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] , який є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. 25.01.2021 року в ході обстеження приладу обліку електроенергії, представниками позивача за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем із клем в ПРЩ і заходило в квартиру [ADDRESS] . На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №04175 від 25.01.2021 року. 11.03.2021 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № 04175 від 25.01.2021 року. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням за період з 13.01.2021 по 25.01.2021 (дату усунення порушення) розмір, якої склав 1 012,03 грн. 14.06.2021 року в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем із клем магістральних мереж в ПРЩ і заходило в квартиру [ADDRESS] . На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №000626 від 14.06.2021 року. 27.07.2021 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № 000626 від 14.06.2021 року. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням за період з 31.05.2021 по 14.06.2021 (дату усунення порушення) розмір, якої склав 1 457,79 грн. 08.02.2022 року в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано кабелем із клем магістральних мереж і заходило в квартиру [ADDRESS] . На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №003965 від 08.02.2022 року. 11.08.2022 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № 003965 від 08.02.2022 року. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням за період з 10.10.2021 по 08.02.2022 (дату усунення порушення) розмір, якої склав 37 927,81 грн. Незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованості за актом про порушення та спожиту електричну енергію, свої зобов`язання відповідачі не виконують. Відповідно до п. 8.2.7 Правил спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акту про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] з своїми дітьми проживає в квартирі за іншою адресою, не є споживачами електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку чим, вважає за необхідне стягнути заборгованість з відповідача [PERSON] . Дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути [PERSON] заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №04175 від 25.01.2021 року у розмірі 1 012,03 грн., заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №000626 від 14.06.2021 року у розмірі 1 457,79 грн., заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №003965 від 08.02.2022 року у розмірі 37 927,81 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2 481 грн. 29.11.2023 року позивач через свого представника звернувся із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг таін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч.1,3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частиною 4 ст.141 ЦПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Відповідно до ч.1 і 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. На підтвердження фактично понесених витрат представником позивача надано Договір №308-20 про надання правової допомоги від 15.04.2020 року, додаткову угоду №2 від 30.12.2020 року до Договору про надання правової допомоги №308-20 від 15.04.2020 року, додаткову угоду №3 від 28.04.2021 року до Договору про надання правової допомоги №308-20 від 15.04.2020 року, Додаткову угоду №4 до Договору про надання правової допомоги №308-20 від 15.04.2020 року, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, ордер, акт надання послуг від 28.11.2023 року відповідно до п.2 якого фіксована вартість послуг адвоката склала 5 000 грн. Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому вказана вимога підлягає задоволенню та стягненню з відповідача [PERSON] у розмірі 5000 грн.

Outcome: partial