Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.09.2019 року. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На утримання вказаних дітей сторін рішенням зазначеного суду від 09.10.2018 року присуджено з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1 500 грн. щомісячно до досягнення останніми повноліття. Однак, вказана сума на даний час є явно недостатньою на утримання вказаних дітей. Так, позивач, посилаючись на норми ст.192 СК України, зазначає, що на даний час у неї змінилось матеріальне становище, їй важко самостійно утримувати вказаних дітей, оскільки останні потребують більших витрат на якісне харчування, забезпечення одягом, ліками та всім іншим, що є необхідним для забезпечення їх нормального рівня життя. Все це потребує істотних матеріальних витрат. Крім того, сину сторін [PERSON] у 2020 році встановлено діагноз: обсесивно - компульсивний розлад з елементами аутизму та вираженою гіперактивністю, отже вказана дитина потребує додаткових витрат на лікування. Розмір же аліментів, який стягується з відповідача, є навіть меншим від встановленого державою мінімального розміру аліментів При цьому відповідач матеріально забезпечений, він проходить військову службу в органах Збройних Сил України, у зв`язку із чим отримує регулярний дохід, є працездатний, має задовільний стан здоров`я. Вказані обставини дають йому можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини заробітку (доходу) щомісячно. Тому позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів, визначивши їх у вказаній частці, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 03.01.2024 року представник позивача, адвокат Гринів Я.В. подала заяву, в якій просить про розгляд справи без її та позивача участі та зазначає про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та (а.с.8,9). Згідно з рішенням вказаного суду від 27.09.2019 року шлюб між сторонами розірвано, вказаних дітей сторін залишено проживати з їх матір`ю (а.с.10). Відповідно до рішенням вказаного суду від 09.10.2018 року на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаних дітей сторін в твердій грошовій сумі, а саме по 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Вказане рішення набрало законної сили 09.11.2018 року (а.с.12). Згідно з консультативним висновком № 7997 від 05.09.2022 року та реабілітаційною карткою дитини - інваліда від 04.11.2022 року син сторін [PERSON] є дитиною-інвалідом до 18 років, встановлено діагноз: обсесивно - компульсивний розлад з елементами аутизму та вираженою гіперактивністю (а.с.15,16). Відповідно до відповіді Косівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на адвокатський запит від 05.12.2023 року відповідач перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у вказаному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року був призваний 27.02.2022 року на військову службу по мобілізації. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На підставі наведеного, враховуючи вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їх харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, суд вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що за вище вказаних обставин відповідатиме вимогам розумності та справедливості, а також усталеній судовій практиці щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та,

Outcome: approved