Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

28.09.2023р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с. 1 - 5). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 15.09.2007р. по він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2012р. по справі №412/11715/2012 шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2011 року, з того часу син [PERSON] постійно проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідачка повністю самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям та здоров`ям сина, не допомагає матеріально та її фактичне місце проживання невідоме з 2011 року. На підтвердження факту проживання сина [PERSON] , [INFO] , позивач надав суду акти обстеження умов проживання від 08.01.2020р. та 11.08.2023р., складених управлінням-служби у справах дітей Новокодацького району м. Дніпра, а також рішення виконавчого комітету Новокодацького району у м. Дніпрі від 27.01.2020р. №48. Позивачем забезпечено своєму синові [PERSON] належний доступ до освіти, медичного обслуговування, утримання тощо. Також за сином доглядають його батьки, які проживають за адресою: [ADDRESS] З 2011 року позивач проживає однією сім`єю з [PERSON] , з якою одружився і яка також допомагаєу вихованні сина. [INFO] у позивача з [PERSON] , народився син [PERSON] . З 09.03.2022р. позивача призвано на військову службу. Оскільки відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина [PERSON] , позивач просив суд позбавити її батьківських прав. Також просить суд стягнути на його користь з [PERSON] аліменти щомісячно по 3000 грн., на утримання [PERSON] , [INFO] . 22.11.2023р. від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи №201/11818/23 без його участі, без фіксації технічними засобами, позивач підтримав повністю позовні вимоги та просив суд їх задовольнити (а.с. 65). В судові засідання, призначені на 02.11.2023р., 22.11.2023р. та на 13.12.2023р. відповідачка не з`явилась, про дати та час слухання справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення повідомлень про виклик до суду на підтверджену адресу місця реєстрації відповідачки (а.с. 51), про що в матеріалах справи наявні відповідні докази - довідки про причини повернення/досилання поштових відправлень за №№4910706862685 (повернення з причини неправильно зазначеної/відсутньої адреси), 4904412919751 (повернення з причини відсутності адресата за вказаною адресою), 4904412886721 (повернення за закінченням зберігання) (а.с. 55, 57, 59 - 62, 70, 72, 73 - 75). У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому, розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.). Судом також було відзначено, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників. Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників. З метою належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи в умовах воєнного стану, а також, надання можливості сторонам скористатись процесуальними правами, визначеними статтями 43 та 49 Цивільного процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів цивільного судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, ухвалою суду від 03.10.2023р. відкрито провадження у справі № 201/11818/23, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Підготовче судове засідання по справі було призначено до розгляду в межах розумного строку на 02.11.2023р. о 11 год. 20 хв., зобов`язано орган опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради надати письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 54). 20.11.2023р. від представника третьої особи - [PERSON] (заступника начальника відділу захисту прав дітей управління служби у справах дітей органу опіки і піклування Новокодацького району Дніпровської міської ради, яка діє на підставі доручення від 09.01.2023р. №3/11-6, виданого Адміністрацією Новокодацького району Дніпровської міської ради) до суду надійшла заява про розгляд справи №201/11818/23 за відсутності представника третьої особи, просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] (а.с. 66 - 67). Представник третьої особи надала суду висновок органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 21.11.2023р. №3/9-213 (а.с. 68 - 69). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2012р. по справі №412/11715/2012 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 9 - 10). Як видно з вищевказаного судового рішення 15.09.2007р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №525, від якого мають - сина [PERSON] , [INFO] . Також судовим рішенням по справі №412/11715/2012 встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки припинені з травня 2011 року, коли відповідачка зібрала речі та переїхала до міста Орджонікідзе, тому з даного часу вони проживають окремо (а.с. 9 - 10). Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову. Отже, обставини, встановлені рішенням суду у порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства не доказуються при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.02.2022р. у справі № 554/8632/18. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно положень ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. В матеріалах справи міститься Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00040748321 від 29.07.2023р., виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та копія свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 25.02.2009р. зроблено відповідний актовий запис за №285, батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 25.02.2009р., серія [NUMBER] (а.с. 11 - 13). Згідно акту обстеження умов проживання від 08.01.2020р. управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, складеного на підставі заяви [PERSON] , з метою підтвердження місця проживання дитини разом з батьком проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із батьком, [PERSON] . Також за вказаною адресою проживають [PERSON] - син [PERSON] , [PERSON] - дружина [PERSON] (шлюб не зареєстровано). Зі слів заявника [PERSON] мати [PERSON] - [PERSON] не мешкає з дитиною з серпня 2012 р., життям дитини не цікавиться. [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за обстежуваною адресою (а.с. 14). Висновком управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради від 08.01.2020р. про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , для її тимчасового виїзду за межі України встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із батьком, [PERSON] (а.с. 17). Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради від 27.01.2020р. №48 затверджено висновок управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у м.Дніпрі ради від 08.01.2020р. про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , для її тимчасового виїзду за межі України (а.с. 16). Актом обстеження житлово-побутових умов від 11.08.2023р. управління-служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, проведено обстеження умов проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що житло розміщене у 2-х поверховому будинку, складається з 4-х кімнат: на 1 поверсі розміщені: кухня, коридор, 2 кімнати, санвузол, вітальня; 2 поверх: сумісний санвузол, спальня. Умови проживання задовільні, в будинку зроблений ремонт, побутова техніка та необхідні меблі в наявності. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната, спальне місце, сезонний одяг та взуття, куточок для навчання. За цією адресою мешкають: батько [PERSON] - військовослужбовець, [PERSON] - син, місце навчання СЗШ № 143, 9 клас, [PERSON] - син місце навчання СЗШ № 143, 3 клас, [PERSON] - дружина батька, не працює. Зі слів батька [PERSON] , мати [PERSON] - [PERSON] не мешкає з дитиною з 2012 року, не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина, не цікавиться життям дитини. За результатом обстеження, на момент виходу спеціалістів для дитини створені належні умови для розвитку та проживання, батько в повній мірі займається вихованням та утриманням дитини (а.с. 15). Згідно висновку органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 21.11.2023р. №3/9-213, комісія з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування, розглянувши на засіданні комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 08.11.2023р. № 11) ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2023р. по справі №201/11818/23 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до її неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , та проаналізувавши всі надані документи, встановила: батьки дитини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2012р. шлюб між батьками розірвано. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. Дитина забезпечена всім необхідним для виховання та розвитку, в окремій кімнаті є ліжко, шафа для одягу, стіл, стілець, сезонний одяг та взуття, особисті речі. Батько [PERSON] мобілізований та проходить військову службу. На час проходження служби, вихованням дитини займається мачуха, [PERSON] . Згідно інформації КЗО «Середня загальноосвітня школа №143» ДМР від 13.07.2023р. №246 мати, [PERSON] не підтримує зв`язок зі школою, не цікавиться успіхами сина. Також враховані пояснення сусідів про те, що мати дитини [PERSON] тривалий час участі у вихованні сина не приймає, не відвідує його. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , місце проживання невідоме. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , в бесіді зі спеціалістами управління-служби у справах дітей повідомив, що бачив, матір давно, вона з ним не спілкується, не телефонує. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved