Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

У жовтні 2023 року заявник [PERSON] в особі представника - [PERSON] , де заінтересована особа: Ужгородська районна державна адміністрація Закарпатської області, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] про що виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено актовий запис № 44 від 07 квітня 2020 року, а саме - Сертифікату Серія [NUMBER] виданого головою Ужгородської районної державної адміністрації 26 лютого 1997 року, який було зареєстровано 26.02.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №451, де прізвище власника помилково зазначено як [PERSON] . Мотивуючи свої вимоги заявник вказує на те, що заявниця гр. [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Сторожниця Ужгородського району Закарпатської області. За життя [PERSON] була членом КСП імені Горького, що розташовувалось на території Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, та після його розпаюваня отримала право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом серія [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого головою Ужгородської районної державної адміністрації 26 лютого 1997 року, який було зареєстровано 26.02.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №451, земельна ділянка взамін Сертифікату до цього часу не отримана. [PERSON] успадкувала майно, спадщина на яке відкрилась зі смертю її матері у встановленому законом порядку, про що були внесені відомості до належних реєстрів, дана обставина доводиться Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 16.02.2022 року та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.02.2022 року. Маючи на меті реалізувати право на земельну частку (пай) шляхом отримання земельної ділянки в натурі (на місцевості), [PERSON] звернулась з відповідною заявою до Головного управління держгеокадастру у Закарпатській області, однак отримала відмову, з тих причин , що прізвищем, ім`ям власним та по батькові власника Сертифікату Серія [NUMBER] вказані: - « [PERSON] », тоді як прізвищем, ім`ям власним та по батькові заповідача є - « [PERSON] ». Тобто різниця у написанні імені власного та по батькові громадянки [PERSON] у Сертифікаті про право на земельну частку пай, та у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом, унеможливлює реалізацію [PERSON] права на отримання взамін Сертифікату земельної ділянки в натурі (на місцевості). Заявник [PERSON] звернулась до Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, як органу який видав Сертифікат Серія [NUMBER] від 26 лютого 1997 року, однак отримала відповідь про неможливість унесення виправлень до документу, та пропозицію звернутись до суду. Заявниця вважає, що причина неправильного написання імені та по - батькові її матері виникла у зв`язку із тим, що ім`я власне - [PERSON] , та по батькові - [PERSON] , є перекладом на угорську мову імені власного [PERSON] , та по батькові - [PERSON] . Мати заявниці була угоркою, однак через правила СРСР, у радянському паспорті її ім`я власне та по батькові були записані як - « [PERSON] ». Враховуючи те, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, змушена звернутись з даною заявою до суду. Оскільки невірне зазначення імені та по батькові [PERSON] у Сертифікаті Серія [NUMBER] від 26 лютого 1997 року є перешкодою для реалізації права на земельну частку (пай) шляхом отримання земельної ділянки в натурі (на місцевості), заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: належності за життя матері громадянки [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Сторожниця Ужгородського району Закарпатської області, Сертифікату Серія [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого головою Ужгородської районної державної адміністрації 26 лютого 1997 року, який було зареєстровано 26.02.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на прво на земельну частку (пай) за № 451. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримав та просив суд її задовільнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи - Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується Довідкою про доставку електронного документу, який було надіслано Ужгородській районній державній адміністрації Закарпатської області до електронного кабінету 06.12.2023 року. Заслухавши пояснення представника заявника [PERSON] - [PERSON] , вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. (ч.1 ст.294 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Як встановлено по справі, згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 1999 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області, прізвище, ім`я та по батькові заявника значиться як [PERSON] , [INFO] , копія якого приєднана до матеріалів справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.03.1982 року, актовий запис №10, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Як встановлено судом, [PERSON] [INFO] , яка є матірю заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.1958 року, копія якого долучена до матеріалів справи, померла [INFO] про що виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено актовий запис № 44 від 07 квітня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2020 року, копія якого долучена до матеріалів справи. Згідно даних свідоцтва про народження [PERSON] ( прізвище після укладення шлюбу [PERSON] ) [INFO] заповнене на російській мові серії [NUMBER] в графі «мати» записана - « [PERSON] » , національність - угорка. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку пай, право на яку за життя отримала [PERSON] посвідчене Сертифікатом серія [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого головою Ужгородської районної державної адміністрації 26 лютого 1997 року, який було зареєстровано 26.02.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №451, земельна ділянка взамін Сертифікату до цього часу не отримана. Судом встановлено, що 26 лютого 1997 року головою Ужгородської районної державної адміністрації було видано Сертифікат Серія [NUMBER], який було зареєстровано 26.02.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №451 на підставі Розпорядження Ужгородської райдержадміністрації від 12 лютого 1997 року №71 про те, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Горького. Як вбачається з копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26 лютого 1997 року власником земельної частки (паю) розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), вартість якої становить вісім тисяч п`ятдесят п`ять гривень є [PERSON] . Даний Сертифікат виданий на підставі Розпорядження Ужгородської Райдержадміністрації від 12 лютого 1997 р. № 71. В судовому засіданні встановлено, що у вищевказаному Сертифікаті Серія [NUMBER] від 26.02.1997 р. прізвище власника земельної частки (паю) зазначено як « [PERSON] », замість вірного імя та по - батькові - як " [PERSON] " . В той час як у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28 березня 2002 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області та у свідоцтві про смерть її прізвище , імя та по - батькові вказано « [PERSON] ». Як встановлено по справі, згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28 березня 2002 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області прізвище, ім`я та по батькові особи щодо якої встановлюється факт належності правовстановлюючого документу значиться як [PERSON] , [INFO] , копія якого приєднана до матеріалів справи. Згідно записів у будинковій книзі будинку [ADDRESS] наявний запис за 06.03.1972 року про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , паспорт виданий Ужгородським [NUMBER] , 22.02.1972 року, строком на 10 років. Окрім того, наявний запис про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 28 березня 2002 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області, та зазначено як «обмін паспорта». Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68554334 від 16.02.2022 року, вбачається, що зареєстрована спадкова справа №66570241, спадкодавцем є - [PERSON] , а спадкоємцем - [PERSON] . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Мешко Т.М. від 16.02.2022 року спадкоємцем визначеного в заповіті майна [PERSON] є її донька - [PERSON] . Відповідно до Листа ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 13.07.2023 №414/225-23 щодо внесення змін в сертифікат на право на земельну частку (пай), ними було направлено Сертифікат [NUMBER] в Ужгородську районну державну адміністрацію на погодження щодо внесення змін в сертифікат на право на земельну частку (пай). Однак Сертифікат [NUMBER] повернутий Ужгородською районною державною адміністрацією без внесення змін та погодження, оскільки не встановлено тотожність спадкодавця власнику сертифіката. Отже, в Сертифікаті серія [NUMBER] на право на земельну частку (пай), не вірно записано ім`я та по батькові [PERSON] , які не збігаються з ім`ям та по батькові, цієї особи, зазначеним у паспорті. Таким чином, судом встановлено факт, що Сертифікат серія [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого головою Ужгородської районної державної адміністрації 26 лютого 1997 року, який було зареєстровано 26.02.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №451 належить [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Сторожниця Ужгородського району Закарпатської області. Оскільки неусунення судом цих недоліків позбавляє заявника можливості оформити спадкові права, заявник вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактівщо мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи неможливість виправити помилку в позасудовому порядку, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що заявник належними і допустимими доказами довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що Сертифікат серія [NUMBER] на право на земельну частку (пай), виданого головою Ужгородської районної державної адміністрації 26 лютого 1997 року, який було зареєстровано 26.02.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №451 належить [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Сторожниця Ужгородського району Закарпатської області, про що виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зроблено актовий запис № 44 від 07 квітня 2020 року. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved