Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов У грудні\~2022\~року позивач\~звернувся до\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси з\~позовною заявою\~до\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«НАДІЯ» про\~стягнення 306\~152,98\~грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Акціонерне товариство «Сенс Банк» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Згідно рішення №5/2019 АТ "Укрсоцбанк" від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства "УКРСОЦБАНК" шляхом приєднання до Акціонерного Товариства "АЛЬФА-БАНК" де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк", виникає у Акціонерного Товариства "Альфа-Банк" з 15 жовтня 2019 року. Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) \~ \~ \~ \~Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСОЦБАНК", а з 10 серпня 2018 року ПАТ "Укрсоцбанк" змінило найменування на Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (скорочено - АТ "Укрсоцбанк"). 26.12.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", надалі за текстом - "Кредитор" та громадянин України [PERSON] , надалі за текстом - "Позичальник", "Відповідач" уклали Кредитний договір № 2007/13-2.06/799 (надалі за текстом - Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 69 300,00 дол. США. Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові. Відповідно до Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. У зв`язку з невиконанням Боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у Кредитора виникло право задовольнити свої вимоги. Відповідно до рішення від 05 березня 2013 року Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 1519/2-723/11, Стягнуто в солідарному порядку з Відповідачів на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором № 2007/13-2.06/799 від 26.12.2007 року у розмірі 612304,19 грн. (шістсот дванадцять тисяч триста чотири грн. 19 коп.), що складається з: 60224,39 дол. США, що станом на 05.11.2009 року становить 482686,44 грн. - сума заборгованість за кредитом; 7547,03 дол. США, що станом на 05.11.2009року становить 60487,94 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1695,27 дол. США, що станом на 05.11.2009 року становить 13587,25 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 6930,00 дол. США, що станом на 05.11.2009 року становить 55542,56 грн. - штраф за порушення пунктів договору кредиту. Та в рівних частках суму державного мита в розмірі 1700,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,0 грн. Представник позивача вказує, що в результаті не виконання рішення суду у відповідачів виникла заборгованість, розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 28.09.2022 року становить - 306152,98 грн., та складається з: -Сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 55 107,38 грн.; -Сума заборгованості за інфляційними витратами 251 045,60 грн.. На забезпечення умов виконання кредитного договору № 2007/13-2.06/799 від 26.12.2007 року з Товариство з обмеженою відповідальністю "НАДІЯ" було укладено Договір поруки № №07-15/1778 від 26.12.2007 року, надалі за текстом - Договір поруки. Відповідно до умов Договору поруки, (далі за текстом Поручитель) поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами. Відповідно до умов Договору поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором Поручитель разом з Відповідачем 1 солідарно відповідає перед Позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором. У зв`язку з невиконанням Боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у Кредитора виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок Поручителя. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса 26.12.2022 року справу було передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеса. Справа надійшла на адресу суду 20.02.2023 року. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 23.02.2023року у даній справі було відкрито провадження в порядку сппрощеного позовного провадження Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 27.12.2023 року було залучено до участі у справі правонаступника позивача, вказавши замість Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Акціонерне товариство «Сенс-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714). У відкрите судове засідання сторони та їх представники не з`явились. Представник\~Акціонерного товариства «Сенс Банк» подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив судове засідання провести у його відсутність, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Представник Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«НАДІЯ» про\~дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив не подавав. [PERSON] про\~дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзив не подавала. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку\~ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам\~ст. 223 ЦПК України. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Сенс Банк» є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Згідно рішення №5/2019 АТ "Укрсоцбанк" від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства "УКРСОЦБАНК" шляхом приєднання до Акціонерного Товариства "АЛЬФА-БАНК" де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк", виникає у Акціонерного Товариства "Альфа-Банк" з 15 жовтня 2019 року. Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) \~ \~ \~ \~Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСОЦБАНК", а з 10 серпня 2018 року ПАТ "Укрсоцбанк" змінило найменування на Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (скорочено - АТ "Укрсоцбанк"). 26.12.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", надалі за текстом - "Кредитор" та громадянин України [PERSON] , надалі за текстом - "Позичальник", "Відповідач" уклали Кредитний договір № 2007/13-2.06/799 (надалі за текстом - Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 69 300,00 дол. США. Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові. Відповідно до Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. У зв`язку з невиконанням Боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у Кредитора виникло право задовольнити свої вимоги. Відповідно до рішення від 05 березня 2013 року Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 1519/2-723/11, Стягнуто в солідарному порядку з Відповідачів на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість за кредитним договором № 2007/13-2.06/799 від 26.12.2007 року у розмірі 612304,19 грн. (шістсот дванадцять тисяч триста чотири грн. 19 коп.), що складається з: 60224,39 дол. США, що станом на 05.11.2009 року становить 482686,44 грн. - сума заборгованість за кредитом; 7547,03 дол. США, що станом на 05.11.2009року становить 60487,94 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1695,27 дол. США, що станом на 05.11.2009 року становить 13587,25 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 6930,00 дол. США, що станом на 05.11.2009 року становить 55542,56 грн. - штраф за порушення пунктів договору кредиту. Та в рівних частках суму державного мита в розмірі 1700,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,0 грн. Представник позивача вказує, що в результаті не виконання рішення суду у відповідачів виникла заборгованість, розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 28.09.2022 року становить - 306152,98 грн., та складається з: -Сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 55 107,38 грн.; -Сума заборгованості за інфляційними витратами 251 045,60 грн.. На забезпечення умов виконання кредитного договору № 2007/13-2.06/799 від 26.12.2007 року з Товариство з обмеженою відповідальністю "НАДІЯ" було укладено Договір поруки № №07-15/1778 від 26.12.2007 року, надалі за текстом - Договір поруки. Відповідно до умов Договору поруки, (далі за текстом Поручитель) поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами. Відповідно до умов Договору поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором Поручитель разом з Відповідачем 1 солідарно відповідає перед Позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Правовідносини між сторонами виникли внаслідок невиконання зобов`язання, та регулюються Розділом І Книги V ЦК України. У ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст.\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України,\~можна дійти висновку, що\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ч. 3\~ст. 510 ЦК України\~визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. За змістом вказаних норм, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначених норм права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, оскільки рішення суду зводиться до сплати грошей, то це є грошовим зобов`язанням. Згідно ст.. 129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно Кредитного договору за користування кредитом встановлюються процентна ставка в розмірі 12,5 % річних. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця (без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця), а також в кінцевий термін повернення заборгованості, визначений кредитним договорові. Нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування Кредитом в періоді (28-29-30-31/360). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту. Проценти, нараховані на прострочену заборгованість за Кредитом вважаються простроченими процентами. Погашення заборгованості Позичальника за цим Договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; штраф. У разі зміни кредитної політики внаслідок рішень законодавчої або виконавчої влади, Національного банку України, а також в разі настання іншої події, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Кредитора та яка не залежить від волі Сторін, Кредитор має право змінити (збільшити або зменшити) процентну ставку за користування Кредитом, що визначена цим Договором. Про намір змінити розмір процентів за надання Кредиту, Кредитор зобов`язаний повідомити Позичальника не пізніше ніж за сім днів до дати початку їх введення, а також надати для укладення додаткову угоду про внесення змін до цього Договору. У разі, якщо Позичальник погодиться зі зміненим розміром процентної ставки, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів підписати надану Кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього Договору та повернути її Кредитору. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №444/9519/12 у постанові від 28.03.2018 року зазначивши: 54. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Пізніше, Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №5017/1987/2012 постановила ухвалу від 24.01.2019 року в якій дійшла наступних правових висновків: 20. Таким чином, правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В подальшому Касаційним господарським судом Верховного Суду при розгляді даної справи в касаційному порядку винесено Постанову від 05.03.2019 року у якій зазначено таке: 46. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 48. Таким чином у справі №910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", при чому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України. 50. З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що Банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за підвищеною ставкою на підставі пунктів 1.4, 3.3, 3.5, 6.7 кредитного договору №13-65-06/212 у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, в результаті не виконання умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 28.09.2022 року становить - 306152,98 грн., та складається з: -Сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 55 107,38 грн.; -Сума заборгованості за інфляційними витратами 251 045,60 грн.. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим (Постанова Верховного суду України від 26.04.2017р. справа № 3-1522 гс 16, та). Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла в постанові від 08.11.2019 року №127/15672/16-ц де зазначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4592,30 гривень, тому з відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 4592,30 гривень, по 2296,15 гривень з кожного.

Outcome: approved