Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Представник позивача\~ТзОВ «Фінансова\~компанія «Форінт»\~Тістик Р.Б.\~звернувся до\~Рівненського міського\~суду Рівненської\~області із\~позовом до [PERSON] \~про стягнення\~безпідставно отриманих\~ грошових\~коштів. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 29.11.2019 року ТОВ «ФК «Форінт» на поштову адресу приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького О.І. скеровано заяву №2/2019/11/1295 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 5019/1317/12 виданого Господарським судом Рівненської області 23.06.2014 року про стягнення з ТзОВ ВТП «Олеся» на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованості. 29.11.2019 року для можливого відшкодування витрат виконавчого провадження ТОВ «ФК «Форінт» на рахунок приватного виконавця Домецького О.І. сплачено авансовий внесок в розмірі 41730,00 грн. 04.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Домецьким О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60792459 з примусового виконання вищевказаного наказу № 5019/1317/12. Згідно з рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців № 25 від 27.12.2019 року діяльність приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького О.І. було зупинено строком на один місяць. Згідно із ч. 5 ст. 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у разі зупинення діяльності приватного виконавця на підставі пунктів 1-4,6 частини першої цієї статті приватний виконавець зобов`язаний вирішити питання про його заміщення іншим приватним виконавцем. У зазначених у цій частині випадках заміщення приватного виконавця здійснюється за погодженням із стягувачем на підставі договору, укладеного з іншим приватним виконавцем. У разі відсутності згоди стягувача приватний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу або відповідно до рішення стягувача передає його відповідному органу державної виконавчої служби або іншому приватному виконавцю. Згідно із п. 1 ч. 1, ч., 3 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. У разі повернення виконавчого документу з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. 31.07.2020 року ТОВ «ФК «Форінт» на адресу приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького О.І. скеровано заяву № 2/2020/07/2981 про повернення виконавчого документа стягувачу, яка не отримана [PERSON] 11.08.2020 року ТОВ «ФК «Форінт» повторно на адресу приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького О.І. скеровано заяву № 2/2020/08/3030 про повернення виконавчого документа стягувачу. 18.08.2020 року дана заява № 2/2020/08/3030 від 11.08.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу додатково направлена на електронну адресу приватного виконавця Домецького О.І. У вищевказаних заявах від 31.07.2020 року та 11.08.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу, ТОВ «ФК «Форінт» також просив повернути авансовий внесок, сплачений 29.11.2019 року в розмірі 41730.00 грн. за пред`явлення вищевказаного виконавчого документа. 27.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Домецьким О.І. в межах виконавчого провадження № 60792459 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 22.10.2020 року, оформлене протоколом № 43, задоволено подання Міністерства юстиції України та застосовано до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького О.І. дисциплінарне стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця, яке введено в дію наказом Міністерства юстиції України від 06.11.2020 року № 3873/5. Проте, станом на момент звернення з цим позовом, незважаючи на неодноразові вимоги позивача, [PERSON] не повернув ТОВ «ФК «Форінт» авансовий внесок в розмірі 41730 грн. Представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Форінт» 41730 грн неповернутого авансового внеску, 3% річних у розмірі 2307,11 грн. та інфляційні збитки у розмірі 12512,31 грн., а також судовий збір в розмірі - 2481,00 грн. 04.10.2022 року відповідачем подано до суду відзив на позов, у якому він зазначив, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Форінт» не визнає, просить відмовити в їх задоволенні. Вказує, що ним проводився ряд виконавчих дій стосовно майна боржника із залученням оціночних компаній задля формування документів для підготовки реалізації даного майна на СЕТАМ, та було використано кошти авансового внеску як витрат виконавчого провадженням про що було повідомлено стягувача. У зв`язку із зупиненням, припиненням діяльності як Приватного виконавця Домецького О.І. згідно наказу Міністерства юстиції України його було заміщено іншим приватним виконавцем, а саме Приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Наталією Олексіївною. У зв`язку із використанням авансового внеску під час виконавчого провадження №60792459 приватним виконавцем Домецьким О.І. було складено звіт витрат виконавчого провадження, який долучений до матеріалів виконавчого провадження. У зв`язку з рішенням про призначення тимчасовим приватним виконавцем для здійснення заходів щодо припинення діяльності [PERSON] приватного виконавця Рівненської області Ярмошевич Н.О. ключ доступу до автоматизованої системи виконавчого провадженя та банківських рахунків було передано [PERSON] згідно акту передачі приватному виконавцю виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О., яка уповноважена здійснити перевірки стану виконавчих проваджень [PERSON] та винести відповідні виконавчі документи, в тому числі здійснення контролю обліку депозитних сум, зарахування коштів виконавчого провадження, зарахування винагороди. 26.10.2022 року представником позивача ТзОВ «ФК «Форінт» подано до суду відповідь на відзив [PERSON] у якому зазначено, що у період з грудня 2019 року по жовтень 2020 року на адресу позивача не надходило жодних звітів чи інших підтверджуючих документів про використання ним, як приватним виконавцем коштів у розмірі 41730 грн., що були авансовані ТОВ «ФК «Форінт». Ухвалою суду від 19.07.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07 вересня 2022 року. Ухвалою суду від 03.11.2022 року клопотання представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Форінт» Тістика Р.Б. про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. матеріали виконавчого провадження №60792459 з примусового виконання наказу №5019/1317/12 виданого господарським судом Рівненської області 23.06.2014 року про стягнення з ТзОВ ВТП «Олеся» на користь ТО «ФК «Форінт» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості в розмірі 204834,55 дол. США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду від 11.04.2023 року витребувано у [PERSON] матеріали виконавчого провадження №60792459 з примусового виконання наказу №5019/1317/12 виданого господарським судом Рівненської області 23.06.2014 року про стягнення з ТзОВ ВТП «Олеся» на користь ТО «ФК «Форінт» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості в розмірі 204834,55 дол. США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою суду від 12.10.2023 року залучено до участі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. Представник позивача ТОВ «ФК «Форінт» Петришин П.М .в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 12.10.2023 року позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. В подальші судові засідання відповідач не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні вказала, що матеріали виконавчого провадження № 60792459 з примусового виконання наказу № 5019/1317/12 [PERSON] їй не передавались, доступу до рахунків відповідача вона не має. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5\~ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що 29.11.2019 року ТОВ «ФК «Форінт» на поштову адресу приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького О.І. скеровано заяву №2/2019/11/1295 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 5019/1317/12 виданого Господарським судом Рівненської області 23.06.2014 року про стягнення з ТзОВ ВТП «Олеся» на користь ТОВ «ФК «Форінт» заборгованості. 29.11.2019 року ТОВ «ФК «Форінт» на рахунок приватного виконавця Домецького 0.І. сплачено авансовий внесок в розмірі 41730,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №16517199 від 29 листопада 2019 року. 04.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Домецьким О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60792459 з примусового виконання вищевказаного наказу № 5019/1317/12, що підтверджується копією даної постанови, що долучена до матеріалів справи. Як зазначено у позові, та не спростовано відповідачем, згідно з рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців № 25 від 27.12.2019 року діяльність приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького О.І. було зупинено строком на один місяць (введено в дію наказом Міністерства юстиції України № 111/5 від 13.01.2020 року). Підстава для зупинення - необгрунтоване ненадання інформації на запит Мін`юсту під час розгляду скарги на його дії, а також двічі неявка на засідання Дисциплінарної комісії без повідомлення причин. Після закінчення цього місячного строку зупинення діяльності [PERSON] , як приватного виконавця, останнім так і не було складено іспит для поновлення діяльності та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру приватних виконавців, як це передбачено ч. 3 ст. 43 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Натомість, не зважаючи на зупинення діяльності, [PERSON] продовжував здійснювати діяльність приватного виконавця, чим, порушував вимоги ч. 4 ст. 42 Закону, а саме - під час зупинення його діяльності продовжував вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на майно боржника. Згідно із ч. 5 ст. 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у разі зупинення діяльності приватного виконавця на підставі пунктів 1-4,6 частини першої цієї статті приватний виконавець зобов`язаний вирішити питання про його заміщення іншим приватним виконавцем. У зазначених у цій частині випадках заміщення приватного виконавця здійснюється за погодженням із стягувачем на підставі договору, укладеного з іншим приватним виконавцем. У разі відсутності згоди стягувача приватний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу або відповідно до рішення стягувача передає його відповідному органу державної виконавчої служби або іншому приватному виконавцю. Згідно із п. 1 ч. 1, ч., 3 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. У разі повернення виконавчого документу з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Як зазначає позивач, 11.08.2020 року ТОВ «ФК «Форінт» на адресу приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького О.І. скеровано заяву №2/2020/08/3030 про повернення виконавчого документа стягувачу. У вищевказаній заяві від 11.08.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу, ТОВ «ФК «Форінт» також просив повернути авансовий внесок, сплачений 29.11.2019 року в розмірі 41730.00 грн. за пред`явлення вищевказаного виконавчого документа. 27.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Домецьким О.І. в межах виконавчого провадження № 60792459 винесено постанову про повернення виконавчого документа Стягувачу, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови. Як зазначає позивач, Рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 22.10.2020 року, оформлене протоколом № 43, задоволено подання Міністерства юстиції України та застосовано до приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Домецького О.І. дисциплінарне стягнення у вигляді припинення діяльності приватного виконавця. Дане рішення введено в дію наказом Міністерства юстиції України від 06.11.2020 року № 3873/5. Як вбачається із копії акту прийому-передачі виконавчих проваджень між приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Домецьким О.І. та приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. виконавче провадження №60792459 відповідачем приватному виконавцю Ярмошевич Н.О. не передавалось. Відповідно до\~п.3\~Розділу VI Інструкції з\~організації примусового\~виконання рішень,\~що затверджена\~Наказом Міністерства\~юстиції України\~02.04.2012\~№ 512/5\~(у\~редакції наказу\~Міністерства юстиції\~України 29.09.2016\~№ 2832/5)\~авансові внески\~стягувачів використовуються\~виконавцем для\~здійснення витрат\~виконавчого провадження\~в порядку,\~визначеному пунктом\~17\~розділу VII\~цієї Інструкції.\~Про використання\~авансового внеску\~виконавець готує\~звіт,\~в якому\~наводить перелік\~витрат виконавчого\~провадження,\~здійснених за\~рахунок авансового\~внеску,\~із зазначенням\~сум коштів,\~сплачених на\~фінансування кожної\~з витрат.\~Звіт про\~використання авансового\~внеску підписується\~виконавцем та\~залишається в\~матеріалах виконавчого\~провадження. Якщо витрати виконавчого провадження було здійснено за рахунок авансового внеску стягувача, ці кошти перераховуються стягувачу як повернення авансового внеску за рахунок стягнутих з боржника витрат виконавчого провадження. У разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа невикористаний авансовий внесок повертається стягувачу не пізніше трьох робочих днів з дня винесення відповідної постанови. Посилання відповідача [PERSON] у відзиві на той факт, що ним вчинялись виконавчі дії у зв`язку з чим був використаний авансовий внесок позивача, що про складено звіт, який долучений до матеріалів виконавчого провадження не заслуговує на увагу суду. Як встановлено судом із наданих відповідачем копій матеріалів виконавчого провадження, які були витребувані ухвалою суду, звіт про використання авансового внеску, складений приватним виконавцем Домецьким О.І. відсутній. Таким чином, кошти, що отримані відповідачем в якості авансового внеску у виконавчому провадженні №60792459 від позивача, не повернуті ТОВ «ФК «Форінт» після повернення виконавчого документу безпідставно. Водночас, третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] повідомлено суду, що в розділі кошти виконавчого провадження №60792459 відсутня інформація про надходження коштів авансового внеску по даному виконавчому провадженню. Тоді як при здійснені пошуку виконавчого провадження №60792459 у графі авансовий внесок, дата, номер та сума платіжного доручення наявна інформація про сплату авансового внеску у сумі 41730,00 грн згідно платіжного доручення №16517199 від 29.11.2019 року (у виконавче провадження №60792459 інформацію про надходження та витрачання авансового внеску приватним виконавцем Домецьким О.І. внесено не було). Поряд з тим, наявна чинна постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження на суму 41730,00 грн. Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач [PERSON] не довів належними доказами того факту, що ним була використана сума авансового внеску, в якому розмірі, коли та на які потреби, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначені нормами глави 83 ЦК України. Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За частиною другою означено статті положення глави 82 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно Правової позиції, викладеної у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 201/1311/19 зазначено: Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Як зазначено вище, з 27.08.2020 року по даний момент [PERSON] не здійснено повернення ТОВ «ФК «Форінт» коштів в розмірі 41 730,00 грн. сплачених останнім 29.11.2019 року в якості авансового внеску за виконавчим листом № 5019/1317/12 від 23.06.2014 р. про стягнення з ТзОВ ВТП "Олеся" заборгованості. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати, що передбачені ст.. 625 ЦК України у такому розмірі: 3% річних на суму боргу 41730 грн - 2 307,11 грн., інфляційні збитки - 12 512,31 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що: наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом(ч.37); стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тобто, у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, на винну сторону нараховуються 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Оскільки суд погоджується із розрахунком позивачем сум, які він просить стягнути відповідно до ст.. 625 ЦК України, відповідачем даний розрахунок не спростований вимоги позовної заяви ТОВ «ФК «Форінт» в цій частині також підлягають до задоволення. З огляду на встановлені судом обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, що підтверджені належними та достатніми у їх сукупності доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved