Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

20 липня 2023 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~щооскільки правовстановлюючі документи на будинок на спадкодавця не видавалися, вона позбавлена можливості оформити спадщину на своє ім`я. Відзив на позов відповідачем не подано. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 липня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача - Седнівську селищну\~раду Чернігівського\~району Чернігівської\~області Черниський\~старостинський округ належним відповідачем Седнівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області. Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача до суду надано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача та про підтримання позову. Відповідач - Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, будучи повідомленою про день та час розгляду справи належним чином, в судове засідання явку свого представника не забезпечила. Третя особа - Друга чернігівська державна нотаріальна контора в судове засідання подала клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною 3 статті 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. \~ \~ \~ \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається із довідки виконкому Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] буз зареєстрований за [PERSON] з 1961 року і до дня смерті, він користувався даним будинком на праві власності, але свідоцтво про право власності не видавалося ( а.с. 16). Відповідно до довідки № 160 від 10.08.2023, виданої Черниським старостинським округом Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на підставі даних погосподарських книг 1986-1990 та 1991-1995 роки Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, станом на 01.07.1990 та на 15.04.1991 господарство за адресою: [ADDRESS] відносилося до\~категорії господарств\~«колгоспний двір»,\~головою якого\~був [PERSON] ,\~а членом\~колгоспного двору\~була [PERSON] \~ ( а.с. 76). Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки встановлено, що спірний будинок належав до суспільної групи господарств колгоспний двір, а тому голова колгоспного двору -\~[PERSON] та [PERSON] , яка була членом цього двору, мають право на частину в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР. Таким чином,\~[PERSON] та\~ [PERSON] мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по частині. Згідно копії актового запису про смерть № 12 від 07.07.1996,\~[PERSON] \~померла [INFO] (а.с.138). До спадкового майна померлої [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №75267473 від 26.12.2023, спадкова справа до майна померлої [PERSON] , не заводилася ( а.с.140). Довідкою Седнівської\~селищної ради\~Чернігівського району\~Чернігівської області № 02-27/1644 (а.с.145) підтверджено фактичне прийняття [PERSON] спадщини після смерті [INFO] дружини [PERSON] , що узгоджується з положеннями ст.549 ЦК УРСР (в редак.1963 року), яка була чинною на час відкриття спадщини. Отже, судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, прийняв її чоловік - [PERSON] . Таким чином, [PERSON] після смерті дружини [PERSON] став мати право на спірне домоволодіння в цілому. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] \~(а.с.10). До спадкового майна належить вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами. Відповідно до копії спадкової справи №345/2012, після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла його дочка [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину не отримувала ( а.с.101-104). Згідно довідки виконкому Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 403 від 20.09.2011, яка знаходиться у спадковій справі, на день смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав один у [ADDRESS] ( а.с.103 зворот). Як вбачається із архівної довідки Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 22.05.2021, спадкова справа № 345/2012 після смерті [INFO] [PERSON] закрита 22.05.2021 у зв`язку зі смертю спадкоємця [PERSON] (а.с.104). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12). До спадкового майна [PERSON] належить спірний житловий будинок з господарськими спорудами, який вона успадкувала після смерті батька [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи № 373/2021, яка надійшла із Другої чернігівської державної нотаріальної контори (а.с. 59-72), спадщину за законом прийняли в рівних частинах її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] (позивач по справі). Свідоцтво про право на спадщину на вказаний спірний житловий будинок, спадкоємцям не видавалося. Таким чином, після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стали мати право, кожний, на частину спірного домоволодіння. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). До спадкового\~майна належить,\~зокрема,\~і 1/2\~частина спірного\~житлового будинку\~з господарськими\~спорудами. Як вбачається з копії спадкової справи № 201/2023, яка надійшла із Другої чернігівської державної нотаріальної контори (а.с.45-58), після смерті\~ [PERSON] спадщину за законом прийняла його дочка [PERSON] (позивач по справі). Таким чином, відповідно до ст.1218 ЦК України, до позивача [PERSON] перейшли всі права, що належали на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] , в тому числі і на спірний будинок. Отже, позивач [PERSON] , після смерті батька [PERSON] , набула право власності на спірне домоволодіння в цілому (1/2 частка, яка перейшла до неї в порядку спадкування після смерті матері + 1/2 частка, яка перейшла до неї в порядку спадкування після смерті батька). Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З довідки КП "Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації" № 223 від 05.05.2023 вбачається, що право власності на будинок по [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 18). Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючого документу\~на вказаний\~будинок на ім`я спадкодавця [PERSON] , нотаріусом постановою від 09.06.2023 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 14). За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON] можливо визнати право власності на спірне домоволодіння в цілому. На підставі викладеного,

Outcome: approved