Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Ватаманюк Володимир Васильович, звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Клішківці в особі Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно, до дня смерті, проживав в с. Блищадь, Дністровського (колишнього Хотинського) району, Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок. Зазначає, що він являється спадкоємцем за законом та після смерті [PERSON] в установлений законодавством строк звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується постановою №29/02-31 від 21.03.2023 року, згідно якої у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності, оскільки спадкодавець зв`язку із смертю не встиг зареєструвати земельні ділянки в реєстрі речових прав. До складу спадкового майна померлого відносяться також земельні ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 7325088000:03:003:0039, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер 7325088000:03:003:0040, призначеної для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки площею 0,1900 га, кадастровий номер 7325088000:03:003:0041, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованих в селі Блищадь, Дністровського району Чернівецької області. Підтримуючи вищевикладене, просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкове майно, а саме: земельні ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 7325088000:03:003:0039, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер 7325088000:03:003:0040, призначеної для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки площею 0,1900 га, кадастровий номер 7325088000:03:003:0041, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованих в селі Блищадь, Дністровського району Чернівецької області, загальною вартістю 115966,82 гривні. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 20 грудня 2023 року на 10:30 годину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Ватаманюка В.В., 19.12.2023 року надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, розгляд справи просив проводити у його та позивача відсутності. Відповідач - представник територіальної громади с. Клішківці в особі Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, 06.12.2023 року на адресу суду від нього надійшла заява, в якій сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у відсутності їхнього представника. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно із вимогами ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Як вбачається із копії свідоцтва про народження, позивач [PERSON] являється сином [PERSON] (а.с.5). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2023 року за №29/02-34, вбачається, що позивачу було відмовлено нотаріусом в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкове майно, а саме земельні ділянки, які належали померлому, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності (а.с.7). Договором дарування земельної ділянки від 29.12.2004 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , підтверджено, що останній набув права власності, а саме прийняв у дар, земельні ділянки призначені для обслуговування житлового будинку 0,25 га, та для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га. (а.с.8) Позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON] , вчасно, в установлений законодавством строк, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №93 за 2022 рік. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.02.2023 року, за №НВ-0700136882023, земельна ділянка площею 0,2500 га., кадастровий номер: 7325088000:03:003:0039, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відомості про обтяження у використанні вказаної земельної ділянки відсутні (а.с.10-11). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.02.2023 року, за №НВ-0700149582023, земельна ділянка площею 0,0600 га., кадастровий номер: 7325088000:03:003:0040, для ведення особистого селянського господарства, відомості про обтяження у використанні вказаної земельної ділянки відсутні (а.с.12-13). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.02.2023 року, за №НВ-0700159382023, земельна ділянка площею 0,1900 га., кадастровий номер: 7325088000:03:003:0041, для ведення особистого селянського господарства, відомості про обтяження у використанні вказаної земельної ділянки відсутні (а.с.14-15). Оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 7325088000:03:003:0041 складає 10561,01 гривень, що підтверджується довідкою про оціночну вартість від 20.03.2023 року (а.с.16-18). Оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 7325088000:03:003:0040 складає 3900,52 гривень, що підтверджується довідкою про оціночну вартість від 20.03.2023 року (а.с.19-21). Оціночна вартість земельної ділянки за кадастровим номером 7325088000:03:003:0039 складає 101505,29 гривень, що підтверджується довідкою про оціночну вартість від 20.03.2023 року (а.с.22-24). Проте, як встановлено судом, позивач не може оформити право власності на вказані земельні ділянки, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на земельні ділянки, так як спадкодавець за життя не встиг отримати на своє ім`я державного акту чи іншого правовстановлюючого документу на право власності на земельні ділянки. Застосовані норми права Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах (із збереженням їх цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 п. «г» ст. 81ЗК України - громадяни України набувають права власності на земельні ділянки,в тому числі, на підставі прийняття спадщини. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та\\або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що право власності, серед іншого, на земельні ділянки посвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, головним завданням якого є підтвердження виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Мотиви та висновки суду Оскільки, спадкодавець [PERSON] за життя на законних підставах володів та користувався цим майном, однак за життя не отримав державного акту чи іншого правовстановлюючого документу на право власності на земельні ділянки, і дане майно залишається не успадкованим спадкоємцем за законом [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин, а саме наявність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наявність у позовній заяві прохання щодо не стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд вважає за можливе всі витрати по справі залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved