Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

08.05.2023 [PERSON] звернувся з позовною заявою до Маріупольської міської ради Донецької області (треті особи АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Перший український міжнародний банк», Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1) про визнання права власності на нерухоме майно і грошові вклади в порядку спадкування за законом (а.с. 2-6). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С. від 08.05.2023 позовну заяву залишено без руху та позивачеві наданий строк для усунення її недоліків (а.с. 22). 17.05.2023 позивач усунув недоліки позовної заяви, сплативши судовий збір (а.с. 23 24). Ухвалою судді від 19.05.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с. 27). Ухвалою суду від 14.08.2023 за клопотанням позивача витребувано докази, а саме, витребувано від Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 відомості про заведені спадкові справи, коло спадкоємців, що прийняли спадщину, посвідчені заповіти та видані свідоцтва про право на спадщину та копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; витребувано від АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Перший український міжнародний банк» відомості про відкритті рахунки на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 45). Підготовче засідання у справі закрите 06.11.2023 і справа призначена до судового розгляду по суті (а.с. 94). В обґрунтування позову позивач посилався на те, що його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину належала квартира [ADDRESS] , яку він успадкував після смерті дружини. Крім того, батькові належали грошові кошти на банківських рахунках ATКБ «ПриватБанк» і AT «ПУМБ». Після смерті батька відкрилася спадщина на вказану квартиру і банківські гривневі вклади на загальну суму 420208,62 грн. Спадкоємцем за законом першої черги є його син позивач [PERSON] , який прийняв спадщину згідно ст. 1269 ЦК України, шляхом подання відповідної заяви до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом спадщину не приймали. Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину, оскільки за даними зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від імені [PERSON] було посвідчено два заповіти Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області, але їх оригінали не надано. Окрім того, нотаріусом повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видане у зв`язку з тим, що нотаріус не може встановити коло спадкоємців, які проживали разом з батьком за однією адресою в м. Маріуполі Донецької області на момент його смерті, оскільки місто є тимчасово окупованим. Батько [PERSON] за життя склав заповіт, яким заповідав позивачеві вказану квартиру, але заповіт встиг передати. Дублікат заповіту отримати неможливо, оскільки оригінал заповіту залишився в Першій Маріупольській державній нотаріальній конторі, на тимчасово окупованій території, тому позивач був змушений спадкувати майно за законом. На підставі викладеного, просив визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , а також на грошові вклади, що знаходяться на рахунках в АТКБ «ПриватБанк» і АТ «Перший український міжнародний банк». Представник позивача\~ адвокат\~Петрук Я.А. (діє на підставі ордеру від 01.05.2023 а.с. 20) 25.10.2023 надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без йог участі та без участі позивача (а.с. 92). Представник відповідача Маріупольської міської\~ради \~Бастрига С.М.\~ (діє на підставі довіреності від 25.11.2021р. а.с. 102) у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, відніс рішення на розсуд суду (а.с. 100-101). Представники третіх осіб - АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Перший український міжнародний банк», Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 у судове засідання не прибули, правом на надання пояснень не скористалися, на вимогу суду надали витребувані докази. З огляду на належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серії та номер 7-634, виданого 20.12.2021 державним нотаріусом Першої Маріупольської ДНК Турченко Т.П., належала на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 8-9). Згідно із довідкою ATКБ «ПриватБанк» від 15.03.2023 № 20.1.0.0.0/7- 230315/33552 [PERSON] мав в АТКБ «ПриватБанк» відкриті рахунки у гривнях, а саме: рахунок [NUMBER] , відкритий 17.06.2021 із залишковою сумою 160000,00 грн.; рахунок [NUMBER] , відкритий 10.06.2021 із залишковою сумою 59115,36 грн.; рахунок [NUMBER] , відкритий 21.12.2021 із залишковою сумою 9,60 грн. (а.с. 11). Згідно із довідкою АT «Перший український міжнародний банк» від 09.01.2023 № КНО-07.8.7/41БТ [PERSON] мав у AT «Перший український міжнародний банк» відкритий рахунок у гривнях [NUMBER] із залишковою сумою 201083,66 грн. (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану квартиру і банківські гривневі вклади. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги відповідно ст. 1261 ЦК України. Родинний зв`язок підтверджений свідоцтвом про народження позивача (а.с. 15). [PERSON] прийняв спадщину згідно ст. 1269 ЦК України, шляхом подання заяви про вступ до спадщини до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1, на підставі його заяви заведена спадкова справа № 685/2022 від14.12.2022 (а.с. 65, 66). Заяви від інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. 05.04.2023 [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 83). Постановою державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Тимко Оксани від 05.04.2023 у видачі свідоцтва відмовлено, оскільки із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.12.2022 № 70915436 від імені [PERSON] , 1947 року народження, посвідчено заповіти: 22.06.1995 Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області, за реєстровим номером 1-1977, та 20.12.2021 Першою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області, за реєстровим номером № 7-637, однак оригіналів заповітів не було надано (а.с. 84). Як вказує позивач, нотаріус повідомила, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, у зв`язку з тим, що нотаріус не може встановити коло спадкоємців, які проживали разом з моїм батьком за однією адресою в м. Маріуполь, Донецької області на момент його смерті, оскільки місто Маріуполь є тимчасово окупованим. Позивач вказує, що батьком [PERSON] за життя було посвідчено заповіт, яким він заповідав позивачеві квартиру [ADDRESS] , але заповіт не встиг передати. Дублікат заповіту отримати неможливо, оскільки його оригінал залишився в Першій Маріупольській державній нотаріальній конторі, м. Маріуполь Донецької області знаходиться під тимчасовою окупацією, тому він вимушений спадкувати майно за законом як спадкоємець першої черги. Згідно із Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженими наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, вся територія Маріупольського району є тимчасово окупованою Російською Федерацією з 05.03.2022р. і до цього часу. Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 р. № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. На вимогу суду третіми особами (банками) були надані витребувані докази. Так, листом від 08.09.2023 № КНО-07.8.6/4141БТ АТ «Перший Український міжнародний банк», повідомлено, що станом на початок операційного дня 14.08.2023 на ім`я [PERSON] (ЄДРПОУ [NUMBER] ) відкриті наступні рахунки: IBAN [NUMBER] , залишок станом на початок операційного дня 14.08.2023 201083,66 грн. (а.с. 58). Листом від 07.09.2023 № 20.1.0.0.0/7-230907/35428 АТКБ «Приватбанк» повідомлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відкриті такі рахунки: рахунок [NUMBER] , договір SAMDNFF000160074343, дата відкриття 15.05.2014, залишок 60712,13 грн.; рахунок [NUMBER] , договір SAMDNFF000518586213, дата відкриття 21.12.2021, залишок - 9,6 грн.; рахунок UА163052990000026309903440911, договір SAMDNWFD00730629705, дата відкриття 17.06.2021, залишок 160000,00 грн. (а.с. 62). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину регламентовано главою 7 Закону України «Про нотаріат» та главою 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 (далі Порядок № 296/5 ), в Відповідно до п. 2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна: про прийняття спадщини; про відмову від прийняття спадщини; про видачу свідоцтва про право на спадщину; спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі); про видачу свідоцтва виконавцю заповіту; виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень; другого з подружжя (колишнього з подружжя) про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя); про вжиття заходів до охорони спадкового майна; претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Заведена спадкова справа підлягає обов`язковій державній реєстрації у Спадковому реєстрі та реєстрації у відповідних книгах, передбачених Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613. В умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу. Якщо за результатами перевірки відомостей Спадкового реєстру встановлено наявність раніше заведеної спадкової справи, заведена без використання Спадкового реєстру спадкова справа передається до нотаріуса, яким раніше заведено спадкову справу, в порядку, передбаченому Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613. Якщо наявність такої справи не встановлено, здійснюється реєстрація спадкової справи в Спадковому реєстрі. Забороняється видача свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі, заведеній без використання Спадкового реєстру, до її реєстрації у Спадковому реєстрі. У разі одночасного відкриття спадкових справ різними нотаріусами за місцем відкриття спадщини спадкова справа передається до того нотаріуса, в якого згідно з паперовими носіями спадкову справу відкрито раніше. У разі припинення, зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, тимчасового блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав за заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкова справа може бути передана до іншого(ї) приватного нотаріуса (державної нотаріальної контори) в межах одного нотаріального округу після закінчення встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Спадкова справа передається до нотаріуса, яким раніше заведено спадкову справу, або у разі припинення, зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, тимчасового блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав в порядку, передбаченому Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613. Якщо один із спадкоємців, який подав заяву про прийняття спадщини, помер до одержання свідоцтва про право на спадщину, копія спадкової справи направляється тільки за письмовим запитом нотаріуса, яким заведено спадкову справу після такого померлого. Якщо спадщина була відкрита на окремих територіях України до початку їх тимчасової окупації, введення воєнного стану та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але не була закінчена, внаслідок знищення спадкової справи або відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, будь-який (будь-яка) приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), до якого (якої) звернувся спадкоємець для завершення спадкування, продовжує провадження такої спадкової справи на підставі відповідної заяви спадкоємця. При прийнятті заяви нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність зареєстрованої спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Як видно із наданої судом спадкової справи після смерті [PERSON] , нотаріусом встановлено наявність двох заповітів, однак не виявлено, що іншим нотаріусом заведена інша спадкова справа за заявою інших спадкоємців (як за законом, так і за заповітом). Суд зауважує, що у разі виявлення інших спадкоємців, вони мають право пред`явити позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивач за відсутності доступу до заповітів не має можливості реалізувати право на оформлення спадщини після смерті батька за заповітом. Тому позивач звернувся до суду за захистом спадкових прав. У п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Прийняття спадщини - є правом спадкоємця і залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідно волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позивач не має можливості оформити спадкові права без звернення до суду з даним позовом. За правилами ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно із ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Як установлено судом, спадщина не визнана відумерлою. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування року» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За приписами ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Під час розгляду справи суд виходить з аналізу прецедентної практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), яка свідчить про важливість дотримання державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захист прав людини через призму цього принципу, так у рішенні ЄСПЛ «Федоренко проти України» суд нагадав, що відповідно до його прецедентної практики поняття «майно» може поширюватися на «наявне майно» або активи, включаючи претензії, щодо яких заявник може обґрунтовано стверджувати, що він принаймні має «законні сподівання» ефективно скористатися правом власності. Аналізуючи практику розгляду Судом справ щодо порушення права володіння майном, можна зробити висновок, що поняття «майно», як і «власність», має досить широке тлумачення й охоплює цілу низку економічних інтересів (активів) як матеріальних, так і нематеріальних. Зокрема, у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції Судом розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами було усе «власне» майно особи, що може входити до складу спадщини, і яке можна заповісти («Маркс проти Бельгії» (the Marckx case), рішення від 27.04.1979 р., п. 64), тобто наявне майно («existing possessions»). В даному випадку предметом спору є захист права позивача на наявне майно, що уже увійшло до складу спадщини, яке спадкоємець має законне сподівання отримати у спадок. Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставин, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину на майно, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, його право підлягає захисту судом. Позивач не наполягав на розподілі судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved