Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

В вересні 2023 року позивач публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу ), посилаючись на наступні обставини. 22.02.2020 р. між [PERSON] (далі - відповідач) та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «HACK «Оранта») був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № 122039827 (далі - Договір), згідно якого, забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу є «Renault Trafic», д.р.н. [NUMBER] . 22.08.2020 р. на пр. Г. Сталінграду в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів:«Toyota Land Cruiser Prado», д.р.н. [NUMBER] та «Renault Trafic», д.р.н. [NUMBER] під керуванням Відповідача. 25.11.2020 р. до ПАТ «HACK "Оранта" із заявою (вимогою) звернулося АТ «Страхова компанія «АРКС» (яке здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Toyota Land Bruiser Prado», д.р.н. [NUMBER] ), з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. Оскільки цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу «Renault Trafic», д.р.н. [NUMBER] , була застрахована в ПAT «HACK «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «HACK «Оранта» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі - 29 236 (двадцять дев`ять тисяч двісті тридцять шість) грн. 94 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 05.01.2021р. Факт виплати позивачем страхового відшкодування свідчить не про визнання ним страхового випадку, а лише про сумлінне виконання обов`язку, взятого на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначають, що з моменту ДТП до цього часу, Відповідачем не повідомлено письмово страховика про вищезазначену ДТП, будь-яких доказів поважності причин неповідомлення письмово протягом трьох діб про ДТП Відповідачем також не надано. 15.02.2021 р. ПАТ «HACK «Оранта» звернулась до Відповідача із регресною вимогою (вих. № 08-03-14/1-04/1611). 15.03.2021 р. Відповідач звернувся до Позивача із заявою про визнання боргу перед Позивачем та з проханням зменшення суми заборгованості\~ на 25% та розстрочення решти заборгованості (21 927,71 грн.) на 2 платежі (заяву надіслано Позивачу шляхом пересилання через програму Viber). Згідно даної заяви, Відповідач зобов`язувався до 15.04.2021 р. відшкодувати Позивачу 21 927,71 гривень. Крім того, в заяві зазначено, що «Я (мається на увазі Відповідач) попереджений, що у разі невиконання мною даної домовленості, ПАТ «HACK «Оранта» залишає за собою право, без додаткових «попереджень, звернутись до суду з заявою про стягнення суми збитку в повному\~ розмірі та примусовому порядку». 31.03.2021 р. Відповідач перерахував на користь Позивача 10 963,86 грн. Після неодноразових нагадувань Позивачем, Відповідач перерахував на рахунок\~ ПАТ «HACK «Оранта» ще 2 500,00 грн. Таким чином, загальна сума перерахованих Відповідачем коштів на рахунок Позивача - 13 463,86 грн. Оскільки Відповідачем було порушено умови заяви від 15.03.2021 р. - знижка в розмірі 25% від загальної суми заборгованості скасовується. Отже, розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем, враховуючи здійснені платежі, станом на 13.09.2023 року становить - 15 773,08 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 15 773,08 гривень та\~ витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача ( а. с. 1-5 ). Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 року позов публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу ) передано за підсудністю на розгляд Білоцерківському міськрайонному суду Київської області ( а. с. 33-34 ). 02 листопада 2023 року матеріали вказаної цивільної справи надійшли до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 40 ) та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.\~\~\~ Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна. Ухвалою судді від 06 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу ). Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 12 годину 00 хвилин 28 листопада\~ 2023 року ( а. с. 44-45 ). У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання та враховуючи відсутність відомостей про належне сповіщення, розгляд справи було відкладено на 19.12.2023 року ( а. с. 58 ). В судове засідання позивач свого представника не направив, 06.12.2023 року за вх. № 55522 судом отримано клопотання, в якому ПАТ «НАСК\~ «Оранта» просили провести розгляд даної справи без участі представника позивача. Позов підтримують в повному обсязі та просили його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують ( а. с. 60 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт, причина повернення працівниками пошти вказана, як адресат за кордоном ( а. с. 59 ). Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ). Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи причину повернення, як адресат за кордоном,\~ суд враховує зазначене, як адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду ( близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі\~ Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ). Окрім цього, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується з позицією викладеною в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (61-185св23), а також із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18.\~ Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України судом був належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. В свою чергу, позивач скористувався вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Інших заяв та клопотання від учасників судового розгляду на адресу суду не надходило, як не надходило відзиву на позовну заяву позивача. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою суду від 19.12.2023 року постановлено проводити заочний розгляд у зазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ «НАСК «Оранта» підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2020 року між [PERSON] та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № 122039827, згідно якого, забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу є «Renault Trafic», д.р.н. [NUMBER] ( а. с. 7 ). Так, 22 серпня 2020 року на пр. Г. Сталінграду в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів:«Toyota Land Cruiser Prado», д.р.н. [NUMBER] та «Renault Trafic», д.р.н. [NUMBER] під керуванням відповідача. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 06.10.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу ( а. с. 8, 9 ). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 25 листопада 2020 року за вих. № 3406 АРКС до ПАТ «HACK "Оранта" із заявою про регресі вимоги звернулося АТ «Страхова компанія «АРКС» ( а. с. 11 ), яке здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «Toyota Land Bruiser Prado», д.р.н. [NUMBER] , з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. Згідно платіжного доручення № 701035 від 02.09.2020 року, ПАТ «HACK «Оранта» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі\~ 29 236,94 гривень ( а. с. 12 ). Встановлено, що з моменту ДТП до цього часу, відповідачем не повідомлено письмово страховика про вищезазначену ДТП, будь-яких доказів поважності причин неповідомлення письмово протягом трьох діб про ДТП відповідачем також не надано. 15 лютого 2021 року ПАТ «HACK «Оранта» звернулась до відповідача із регресною вимогою (вих. № 08-03-14/1-04/1611) ( а. с. 20 ). 15 березня 2021 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача ( голови правління ПАТ «НАСК «Оранта» ) із заявою про визнання боргу перед позивачем та з проханням зменшення суми заборгованості\~ на 25% та розстрочення решти заборгованості (21 927,71 грн.) на 2 платежі\~ ( а. с. 21 ). Згідно даної заяви, відповідач зобов`язувався до 15.04.2021 року відшкодувати позивачу 21 927,71 гривень. Крім того, в заяві зазначено, що він попереджений, що у разі невиконання даної домовленості, ПАТ «HACK «Оранта» залишає за собою право, без додаткових попереджень, звернутись до суду з заявою про стягнення суми збитку в повному\~ розмірі та примусовому порядку. 31 березня 2021 року відповідач [PERSON] перерахував на користь позивача 10 963,86 грн., про що свідчить платіжне доручення № 82553160 від 31.03.2021 року ( а. с. 22 ). Встановлено, що після неодноразових нагадувань позивачем ( а. с. 23, 25 ), відповідач перерахував на рахунок\~ ПАТ «HACK «Оранта» 2 500,00 грн., підтверджується платіжним дорученням № 114348010 від 29.11.2021 року ( а. с. 26 ). Таким чином, загальна сума перерахованих відповідачем коштів на рахунок позивача\~ становить 13 463,86 грн. Оскільки відповідачем було порушено умови заяви від 15.03.2021 року, знижка в розмірі 25% від загальної суми заборгованості скасовується, позивач вимагає стягнення з відповідача заборгованість, враховуючи здійснені платежі, що становить 15 773,08 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 993 ЦК України\~ до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода,\~ завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка\~ її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.\~ Відповідно до ст. 27 Закону України ,,Про страхування" до страховика, який виплатив страхове\~ відшкодування\~ за договором\~ майнового\~ страхування,\~ в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до абз. « ґ » підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до\~ страхувальника або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пункті 33.1 ст. 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач з моменту ДТП до цього часу, не повідомлено письмово страховика про вищезазначену ДТП, будь-яких доказів поважності причин неповідомлення письмово протягом трьох діб про ДТП також не надано. Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок водія забезпеченого транспортного засобу повідомити письмово страховика про настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання цієї ДТП. Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП, і пов`язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки. Велика палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц при розгляді спору між страховими компаніями з іншого питання, при цьому зазначила, що «...53. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону).» Крім того, у постанові Верховного Суду від 19.12.2018 року у справі № 583/2757/14-ц, зазначено наступне - «...Також вірними є висновки суду про відсутність підстав для стягнення матеріального відшкодування як із ОСОБА 5, враховуючи відшкодування ним матеріальної шкоди ОСОБА 9 у добровільному порядку згідно із письмовими розписками, так і зі страхової компанії, у зв`язку з добровільним відшкодуванням ОСОБА 5 матеріальної шкоди потерпілому, а також у зв`язку з невиконання страхувальником передбаченого законом обов`язку, щодо повідомлення страховика про страховий випадок...». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тому позивач, виплативши страхове відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не виконав вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які виразилися в не повідомленні письмово страховика про настання ДТП, не пізніше трьох робочих днів з дня настання такого ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ( в порядку регресу ) є обґрунтованими та доведеними. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. У разі відмови в позові - на позивача. Поняття «судовий збір» надане у Законі України «Про судовий збір», відповідно до ст. 1 якого під судовим збором розуміється - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. \~ При зверненні з вищевказаною позовною заявою ПАТ\~ «НАСК «Оранта» сплатила судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 44874 від 07.09.2023 року ( а. с. 6 ). \~ Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесенні останнім при зверненні до суду судові витрати у вищевказаному розмірі. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved