Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №17330 від 05.08.2019 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , заборгованості на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" у розмірі 22055,89 грн. та загальної суми боргу 24661,48 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 05.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис за № 17330 від 05.08.2019 року, щодо стягнення з позивача заборгованості на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у розмірі 22055,89 гривень. В подальшому приватним виконавецем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., при виконанні виконавчого напису 17330 від 05.08.2019, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] від 22.08.2019 року та постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ВП № [NUMBER] від 05.10.2023 року на користь AT «ПУМБ» у розмірі 22055,89 грн. та загальної суми боргу 24661,48 гривень (+ витрати виконавця та основної винагороди виконавця). Позивач на теперішній час знаходиться на службі в Збройних Силах України у зв`язку з мобілізацією, ще й до того в зоні бойових дій, тому не має жодної змоги отримати будь-які документи від нотаріуса та виконавця. На телефоні дзвінки нотаріус ХАРА не відповідає, а приватний виконавець Клітченко сказала, що всі питання з даного боргу до нотаріуса, який вчиняв виконавчий напис. Відповідач по телефону повідомив, що всі питання до нотаріуса та до осіб яким вони продали його борг. Вважає, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам закону та вчинений з порушеннями Закону України «Про нотаріат», а саме: AT «ПУМБ» не надало нотаріусу доказів безспірності заборгованості, а тому є таким, що не підлягає виконанню. AT «ПУМБ» не направляло вимоги позивачу про усунення порушення та необхідність погашення суми боргу у зазначеному розмірі, або інший документ, який би підтверджував безспірність заборгованості. За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною. Крім цього, позивач ніколи не оформлював кредитів AT «ПУМБ» тому категорично заперечує щодо існування будь-яких кредитних та фінансових зобов`язань перед AT «ПУМБ». Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. по телефону повідомила, що копії виконавчих документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з позивача заборгованості не надасть так як її свідоцтво нотаріуса анульовано та витребувати може тільки суд. Третя особа приватний нотаріус приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не надала копій виконавчих документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 17330 від 05.08.2019 року. У зв`язку з цим позивачу є невідомим факт існування кредитного поговору, виписки з рахунку та інформації чи подано всі необхідні документи на підтвердження набуття права вимоги, оскільки позивач взагалі не мав будь-яких кредитних зобов`язань з перед AT «ПУМБ». Враховуючи все вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. засвідчені належним чином копії документів на підставі яких яких було вчинено виконавчий напис №17330 від 05.08.2019 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк"у розмірі 22055,89 грн. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 17330 від 05.08.2019 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код: [NUMBER] , заборгованості на користь на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у розмірі 22055,89 грн. та загальної суми боргу 24661,48 гривень, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. у виконавчому провадженні № [NUMBER] від 22.08.2019 року. 13.12.2023 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника відповідача. Крім того, представник відповідача в даній заяві заявив клопотання про стягення з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь позивача 50 відсотків від суми судового збору сплаченого останнім за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову у зв`язку із визнанням позовних вимог до початку розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду з позовною заявою заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, судову повістку не отримувала, оскільки відсутня в зареєстрованому місці знаходження, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Письмових пояснень щодо позову на адресу суду не надіслала. Третя особа приватниий виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення. Письмових пояснень щодо позову на адресу суду не надіслала. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребування, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, як слідує зі змісту ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER]. Згідно якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 17330 від 05.08.2019 року; документ видав: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 22055,89 грн. (а.с. 18-19). 05.10.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи у виконавчому провадженні [NUMBER]. Згідно якої звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого напису № 17330 від 05.08.2019 року; документ видав: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 22055,89 грн. (а.с. 22-23). Норми права та мотиви їх застосування. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 справа №61-10285св18. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене та визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що вимоги позивача про визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Крім того, положенням ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, станом на 13.12.2023 року відповідач визнав позовні вимоги, а розгляд справи по суті ще не відбувся, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою та заявою про забезпечення позову, що становить 805 грн. 20 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача лише 805 грн. 20 коп. судових витрат. Також суд, зазначає, що згідно положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотань про скасування таких від учасників справи до суду не надходило.

Outcome: approved