Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі Монастириська міська рада) про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовує тим, [INFO] померла його односельчанка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,2237 га та 3,1866 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 6124283800:01:001:0589, 6124283800:01:001:0170згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №677159, розташовані на території Доброводівської сільської ради Монастириського (теперішнього Чортківського) району Тернопільської області. Вказані земельні ділянки [PERSON] заповіла позивачу, який спадщину прийняв, оскільки після смерті спадкодавця вступив у фактичне управління спадковим майном почав користуватися земельними ділянками, обробляти їх, однак не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню. З огляду на зазначене, просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте представник позивача в позовній заяві просить розглянути даний позов без їхньої участі. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечила явку представника в судове засідання, у відзиві на позов просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК Українив порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини. Відповідно до\~фотокопії державного\~акта на\~право приватної\~власності на\~землю серіїР1\~№ 677159від 18.11.2002 року [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 3,40 га, в межах згідно з планом, розташована на території Доброводівськоїсільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,22 га та 3,18 га. Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6100490222023, № НВ-6100490192023, сформованих 25.08.2023 року, згідно яких земельним ділянкам, що належали [PERSON] згідно державного акта серії Р1 № 677159 від 18.11.2002 року, присвоєно такі кадастрові номери: 6124283800:01:001:0589, 6124283800:01:001:0170. Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 677159 від 18.11.2002 року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення в засобах масової інформації - газеті «Свобода» (№65 (437) від 15.11.2023 року). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2003 року [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 1. Згідно заповіту, посвідченого 05.12.2002 року секретарем виконкому Доброводівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 7, [PERSON] заповіла належний їй на праві особистої власності земельний (пай) площею 3,40 га згідно Державного акта серії Р1 №677159 [PERSON] . Згідно довідки виконкому Монастириської міської ради № 364 від 29.08.2023 року [PERSON] до моменту смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] позивач вступив у фактичне управління спадковим майном, що підтверджується вищевказаною довідкою Монастириської міської ради № 364 від 29.08.2023 року. Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 300/02-31 від 27.10.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,40 га згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 677159, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як убачається зі змісту інформаційного листа державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 318/01-16 від 09.11.2023 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2003 року) Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних\~відносин,\~які виникли\~до набрання\~чинності Цивільним\~кодексом України,\~положення цього\~Кодексу застосовуються\~до тих\~прав і\~обов`язків,\~що виникли\~або продовжують\~існувати після\~набрання ним\~чинності. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому\~числі щодо\~прийняття спадщини,\~кола спадкоємців\~за законом. Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим господарським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ч. 1 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені обставини, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Установлено, що [PERSON] належали: земельна ділянка площею 0,2237 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124283800:01:001:0589, що розташована на території Доброводівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківськогорайону) Тернопільської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 677159; земельна ділянка площею 3,1866 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124283800:01:001:0170, що розташована на території Доброводівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківськогорайону) Тернопільської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 677159. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та фактично вступив в управління спадковим майном. Дані про інших спадкоємців - відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно земельні ділянки, що належали спадкодавцю [PERSON] .

Outcome: approved