Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, уточнивши який обґрунтовувала тим, що [INFO] у с.Рев`якине Конотопського району Сумської області померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,9458 га з кадастровим номером 5923881400:01:002:0168, розташована на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Будучи спадкоємцем за законом, позивач позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що [PERSON] була зареєстрована разом із спадкодавцем, а тому просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , не проживала з [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Рев`якине Конотопського району Сумської області, на момент відкриття спадщини за місцем реєстрації по [ADDRESS] , а також визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,9458 га з кадастровим номером 5923881400:01:002:0168, розташована на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області в порядку спадкування за законом, а судові витрати покласти на неї. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій справу просила розглядати у її відсутність (а.с.31-32). Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій позов визнала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.27). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] у с.Рев`якине Конотопського району Сумської області (а.с.7,10). Відповідно до заповіту, посвідченого 6 квітня 2019 року Рев`якинською сільською радою Путивльського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за №09, [PERSON] належну їй земельну ділянку з кадастровим номером 5923881400:01:002:0174 заповідала [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Рев`якинського старостинського округу №8 Путивльської міської ради Конотопського району Сумської області №151 від 16 липня 2022 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , разом зі співмешканцем [PERSON] , дочкою [PERSON] , та [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчений сільською радою 6 квітня 2019 року за №09 не змінювався і не скасовувався (а.с.8). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала відповідні свідоцтва на її частину (а.с.14,15). Згідно з копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №173433 від 10 листопада 2009 року, виданого на підставі розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 29 травня 2003 року №178, та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 5 лютого 2018 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,946 га, кадастровий номер 5923881400:01:002:0168, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.11,12). Крім того, відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 26 вересня 2023 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,9458 га, кадастровий номер 5923881400:01:002:0168, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.13). Комісійним актом від 18 вересня 2023 року, засвідченим депутатом Путивльської міської ради, зафіксовано той факт, що по [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , яка з 2005 року проживає у РФ (а.с.17). Відповідно до постанови приватного нотаріуса №200/02-31 від 24 серпня 2023 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, оскільки вона має право лише на 1/2 частину спадкового майна, на яку вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а іншу 1/2 частину спадкового майна прийняла [PERSON] , яка була зареєстрована разом із спадкодавцем на момент смерті (а.с.16). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч.1, 6\~ст.29 ЦК України\~передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами\~ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Отже, сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3\~ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у справі \~№ 937/10434/19-ц. Оскільки в ході розгляду справи встановлено факт того, що [PERSON] , відповідач у справі, не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , суд, виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved