Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Зміст позовних вимог У червні 2023 року ЖБК «Річковик-2» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків за утримання будинку та комунальних послуг у розмірі 9096,68 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що ЖБК «Річковик-2» забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, ЖБК є колективним споживачем комунальних послуг, в тому числі, гарячого водопостачання та опалення, що підтверджується Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1630516 від 12.10.2018 і Договором про надання послуги з централізованого постачання гарячої води №163051640000100 від 22.08.2018. Власником квартири № 245 вищевказаного багатоквартирного будинку є [PERSON] , з якою також проживає [PERSON] , що підтверджується довідкою ЖБК «Річковик-2». У відповідачів на рівні з іншими членами кооперативу і співвласниками є обов`язок щомісяця оплачувати затверджені органами управління позивача внески і платежі у рахунок покриття витрат на експлуатацію і ремонт будинку, утримання прибудинкової території. 16.05.2018 зборами уповноважених членів ЖБК затверджено внесок на утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 5,50 грн/м? загальної площі квартири. Проте відповідачі не сплачують позивачу обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого мають заборгованість. Відповідачі не в повному обсязі виконують зобов`язання зі сплати цих послуг, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість на суму 9096,68 грн за період з 01.09.2022 по 30.04.2023. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 13 червня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідачів до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідачі повідомлялися про розгляду справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками на адресу їх зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштові відправлення повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштове відправлення вручено відповідачеві та він є повідомлений про розгляду справи. Оскільки відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , та є членом кооперативу, що підтверджується довідкою ЖБК «Річковик-2» від 18.05.2023 № 1. Окрім цього, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вищевказаною адресою. Відповідно до Статуту ЖБК «Річковик-2» є неприбутковою юридичною особою, шляхом самозабезпечення утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] , і утримує його прибудинкову територію за рахунок коштів його членів і співвласників будинку, розраховуючись цими коштами із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. Пунктом 2.7. Статуту передбачено, що кооператив може здійснювати некомерційну господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо, або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Згідно із пунктом 3.1. Статуту метою створення кооперативу є забезпечення захисту, задоволення економічних, соціальних та інших потреб прав його членів та власників квартир, а також дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. 16.05.2018 зборами уповноважених членів ЖБК затверджено внесок на утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 5,50 грн/м загальної площі квартири. Між ЖБК «Річковик-2» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено договір № 163051640000100 від 22.08.2018 щодо надання послуг з централізованого постачання гарячої води та договір № 1630516 від 12.10.2018 на постачання теплової енергії у гарячій воді. Розміри тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води КП ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» затверджені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 22.12.2018 № 2340. Згідно із пунктами 5.2. Статуту член кооперативу зобов`язаний: дотримуватись положення Статуту, рішення Загальних зборів Кооперативу, Правління Кооперативу і Ревізійної комісії; вчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі; нести витрати по утриманню, ремонту будинку та прибудинкової території. Таким чином відповідачі є споживачами комунальних послуг, які надаються позивачем, однак не сплатили обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість з 01.09.2022 по 30.04.2023 у розмірі 9096,68 грн. Норми права та мотиви суду За приписами статей 526, 525, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що в період з 01.09.2022 по 30.04.2023 у відповідачів утворилась заборгованість у розмірі 9096,68 грн, яка підтверджується розрахунком заборгованості за надані послуги. Відповідачами не надано до суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Отже, з огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення зі [PERSON] та [PERSON] на користь позивача 9096,68 грн заборгованості є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Позивач просить суд стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 5040,00 грн. Суд бере до уваги положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем надано суду договір про надання правової допомоги №Р/10082021/ХВ-34 від 10.08.2021; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 38 від 28.04.2023 за договором про надання правової допомоги № Р/10082021/ХВ-34 від 10.08.2021; розрахунок витрат на правову допомогу від 29.05.2023 на підставі договору про надання правової допомоги № Р/10082021/ХВ-34 від 10.08.2021; платіжну інструкцію № 560 від 28.04.2023 на суму 5040,00 грн; довіреність № 1 від 02.05.2023 та свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю. Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 38 від 28.04.2023 позивачу надані послуги, а саме складання розрахунку заборгованості із інфляцією та 3% річних у справі стягнення боргу із [PERSON] , [PERSON] , кв. 245 - 840 грн; складання позовної заяви у справі стягнення боргу із [PERSON] , [PERSON] , кв. 245 - 2520,00 грн; формування матеріалів позовної заяви у справі стягнення боргу із [PERSON] , [PERSON] , кв. 245 та подача її до суду - 1680,00 грн. Водночас, позивачем не заявлялася вимога про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3 % річних, у зв`язку з чим послуга щодо розрахунку боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних на суму 840 грн у даній справі адвокатом фактично не надана, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати на правовому допомогу в сумі 4200,00 грн, які суд вважає обґрунтованими та доведеними. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved