Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), третя особа: Служба у справах дітей Макарівської селищної ради про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі з 12.07.1996 року по 15.07.2011 року, в якому народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Мати неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [INFO] померла. Батько неповнолітнього, [PERSON] , не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Своїми вчинками батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина. Після смерті матері, вихованням та навчанням неповнолітнього [PERSON] займається рідний повнолітній брат - [PERSON] , [INFO] , з яким [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Тому враховуючи викладене позивач просить: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] ; встановити піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити його піклувальником [PERSON] , [INFO] (паспорт [NUMBER] , виданий 20.07.2011, орган, Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ); стягнути із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від доходів та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття. Ухвалою суду від 29.09.2023 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.10.2023 року, яке відкладено на 21.12.2023 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а третій особі - строк для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву. Також вказаною ухвалою зобов`язано Службу у справах дітей Макарівської селищної ради надати письмовий висновок щодо розв`язання спору. 04.12.2023 року до суду надійшов Висновок Служби у справах дітей Макарівської селищної ради щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 21.12.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в цей же день. У судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, справу просив розглянути у його відсутність. Відповідач згідно нотаріально посвідченої заяви від 22.12.2022 року проти позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] не заперечив, вказав, що не має бажання його виховувати, справу просив розглянути у його відсутність. Третя особа згідно поданого клопотання позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі з 12.07.1996 року по 15.07.2011 року, в якому народилися діти: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області) та син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області 02.07.2008 р.) (а.с. 14, 16, 17, 18). Відповідач [PERSON] , [INFO] , батько неповнолітньої дитини [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30-31). Мати неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [INFO] померла (Свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 29.03.2019 Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області) (а.с. 19). Позивач [PERSON] та неповнолітній [PERSON] є рідними братами, що встановлено рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15.07.2011 року у справі № 2-1000/11. Згідно нотаріально засвідченої заяви приватним нотаріусом Бучанського районного округу Київської області від 22.12.2022 № 2067, батько неповнолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] , не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 26). Як вказав позивач та що не заперечив відповідач, своїми вчинками відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] . Після смерті матері, вихованням та навчанням неповнолітнього [PERSON] займається рідний повнолітній брат - [PERSON] , [INFO] , з яким [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики з місця роботи від 04.07.2023 року, [PERSON] , [INFO] , працює у ТОВ «КРОССХІМ КИЇВ» з 06 лютого 2023 року на посаді вантажника. Має вищу освіту. У 2016 році закінчив Київський національний університет культури і мистецтв за спеціальністю «Менеджмент соціокультурної діяльності» і отримав кваліфікацію «Бакалавр». Диплом, що засвідчує дану інформацію, виданий 30 червня 2016 року. Не одружений, дітей не має. Працюючи у ТОВ «КРОССХІМ КИЇВ» на посаді вантажника, крім безпосередніх обов`язків, пов`язаних із завантаженням автотранспортних засобів, приймає активну участь в організації обробки клієнтських запитів та заповненням необхідної документації для продажу товарів, де проявив себе як кваліфікований фахівець у цій галузі та відповідальна особа. За час роботи в ТОВ «КРОССХІМ КИЇВ» проявив позитивні моральні якості особистості - ввічливість, працелюбність, комунікабельність, толерантність, дисциплінованість, акуратність, стресостійкість, цілеспрямованість, чесність. До виконання завдань ставиться відповідально, працює продуктивно. Дотримується встановлених термінів виконання завдань, не порушує умови трудового договору та розпорядку. З колегами та клієнтами спілкується ввічливо та підтримує дружні стосунки. У керівництва компанії користується довірою. За якісне виконання своїх посадових обов`язків неодноразово нагороджувався грошовими преміями (а.с. 24) та отримує відповідну заробітну плату (а.с. 25). Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] , станом на 25.02.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 11). [PERSON] був учнем Макарівського багато-профільного ліцею №1. За період навчання зарекомендував себе, як учень з чітко вираженою життєвою позицією, в якого сформований світогляд з власними поглядами на життя та сучасні події. До навчання ставився сумлінно, всебічно розвинений. Під час навчання не допускав пропусків занять без поважних причин (а.с. 13), на даний час є студентом першого курсу денної форми навчання ВСП «Фаховий економічний коледж КНЕУ імені Вадима Гетьмана». Рішенням Виконавчого комітету Макарівської селищної ради №1169 від 14.11.2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 41). З Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено, що орган опіки та піклування Макарівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , (а.с. 42). Крім того, з вказаного висновку встановлено, що згідно заяви від 24.10.2023 року неповнолітній [PERSON] не заперечує щодо позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , аргументуючи тим, що батько не займається його вихованням, навчанням, матеріально не допомагає. Піклується про нього рідний брат [PERSON] , який забезпечує його матеріально, купує одяг, взуття. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного Кодексу України, а саме: ст. ст. 150, 164, 166, 181 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підставою позбавлення батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення батьками дитини від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Обставини, що враховуються при визначенні розміру аліментів, визначені ст. 182 СК України. Крім того, відповідно до ч. 2 вказаної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом передбачено чіткий розмір аліментів, що складає на одну дитину - 1/4 від доходу платника аліментів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини та встановлення піклування слід задовольнити, оскільки в ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини та що відповідач не заперечив. Також, враховуючи викладені норми, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на дитину, підлягає задоволенню, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини, не звільняє від обов`язку щодо її утримання, обставин які б перешкоджали цьому судом не встановлено. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору не встановлено, позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн., тому його слід стягнути з відповідача на користь позивача у вказаному розмірі. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому судовий збір за вказану вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved