Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У червні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 33803,00 гривень, вирішити питання щодо судових витрат. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 29.11.2019 року о 01 годині 50 хвилин по вул. Дружби, 28 в м.Новомосковську Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ- 2101», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та «MITSUBISHI Outlender», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2020 року по справі № 183/7673/19 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи наявність договору страхування, укладеного між позивачем та відповідачем, представник власника пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та виплату страхового відшкодування Страхувальник своєчасно звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 04.08.2021 року. Позивачем було здійснено розрахунок та виплату страхового відшкодування власнику автомобіля марки «MITSUBISHI Outlender», державний номерний знак [NUMBER] , у розмірі 33803,00 гривень за відповідним платіжним дорученням № 94884 від 23.04.2020 року Зазначену суму заборгованості ПрАТ «Страхова група «ТАС», в порядку регресу, просить стягнути з відповідача, а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В. прийнято справу до розгляду і відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 36). Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Постановою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яка отримана судом, в порядку доступу до Єдиного реєстру судових рішень, від 06 жовтня 2021 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення. Згідно вказаної постанови 29.11.2019 року о 01 годині 50 хвилин по вул. Дружби, 28 в м.Новомосковську Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ- 2101», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та «MITSUBISHI Outlender», державний номерний знак [NUMBER] . За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. 02.11.2019 року між ПрАТ «Страхова групи «ТАС» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у відповідності до якого ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну становить 130000 гривень (а.с. 25). Суду надано копію заяви представника потерпілого від 14 квітня 2020 року до ПрАТ «Страхова група «ТАС», у якій він просить здійснити належне відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, що сталося 29.11.2019 року (а.с. 15). Закон України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до положення п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Розрахунок страхового відшкодування власнику автомобіля марки «MITSUBISHI Outlender», державний номерний знак [NUMBER] проведено на підставі: страхового акту 06517/05/920 від 21.04.2020 року (а.с.12); ремонтної калькуляції (а.с. 17-22), протоколу огляду транспортного засобу (а.с. 23 Під час дослідження зазначених вище доказів судом встановлено, що матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «MITSUBISHI Outlender», державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 33803 грн. Суду надано копію платіжного доручення № 94884 від 23 квітня 2020 року, згідно якого ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснило перерахунок коштів на користь [PERSON] у розмірі 33803 грн. (а.с. 14). У відповідності до ст. 933 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, що також передбачено\~ст. 27 Закону України «Про страхування» У відповідності до ч.1 ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази,які одержані з порушенням порядку,встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2.ст.43\~ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу,відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст.ст.\~76-81\~ЦПК України доказу на спростування обставин викладених в позові. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з [PERSON] , як винної особи, в порядку регресу, на користь ПрАТ «Страхова група «ТАС» підлягає стягненню понесені збитки у розмірі 33803 грн. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 гривень.

Outcome: approved