Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 08 січня 1999 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, оскільки між подружжям втрачено почуття любові та взаємоповаги, втрачено інтерес один до одного. Подружні відносини припинили три роки тому, позивач має іншу сім`ю. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. 15 грудня 2023 року до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечила проти розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що з позивачем перебувають у шлюбі понад 20 років. У зв`язку з відсутністю чоловіка через його працевлаштування в м.Києві зменшилось спілкування між подружжям. Вважає, що розірання шлюбу негативно вплине на неповнолітнього сина, тому хоче зберегти родину і вважає, що їм треба надати строк на примирення (вх.№5158/23-вх від 15.12.2023р.). Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій остання просить розгляд справи здійснити у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує (вх.№174/24-вх. від 05.01.2024 року). Від відповідача надійшла заява, в якій остання просить справу розглядати у її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує (вх.№177/24-вх.від 05.01.2024р.). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 08 січня 2015 року Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №1); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 29 листопада 2023 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу" [PERSON] ". Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами даних про батьків у копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданому повторно 04 вересня 2015 року за актовим записом №105, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області. Позивач стверджує, що подружжя разом не проживає три роки, спільного господарства не веде, він має іншу сім`ю, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Неповнолітній син проживає разом з відповідачем, що останньою не заперечується. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Твердження відповідача про необхідність надання [PERSON] та [PERSON] строку на примирення суд оцінює критично, що обґрунтовується наступним. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як вбачається з матеріалів справи, шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач має іншу сім`ю, примирення з відповідачем вважає неможливим. Ухвалою суду від 05 січня 2024 року клопотання відповідача про надання строку на примирення подружжя залишено без задоволення, оскільки враховуючи взаємини сторін вжиття таких заходів судом без згоди позивача суперечитиме моральним засадом суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved