Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Коваленко О.М., звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 07.11.2020 о 12 год. 30 хв. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород на 230 кілометрі сталася ДТП в ході якої відповідач [PERSON] керуючи технічно справним транспортним засобом «Renault k440» д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia» [NUMBER], який належить та керувався позивачеві [PERSON] .. Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 17.12.2020 у справі №308/12369/20 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Дане рішення набуло законної сили. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПрАТ СК «АРСЕНАЛ». На підставі протоколів ПрАТ СК «АРСЕНАЛ» встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 112 246.34 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок [PERSON] 29.12.2020 року. Однак, яка стверджує позивач, із звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №01-01/28/21 вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia» [NUMBER] складає 171061,21 грн. Отже, позивачем завдано значно більшу шкоду, яка на даний час необхідна для ремонту пошкодженого автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування. На сьогоднішній день невідшкодованими залишилися 58 814.87 грн. При зверненні до ПрАТ СК «АРСЕНАЛ» позивачу було повідомлено, оскільки різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже і різниця в понесених позивачем витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди. З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з метою отримання добровільного відшкодування, після чого відповідач перестав виходити на зв`язок у зв`язку з чим виник даний спір. З урахуванням наведеного у позові , позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 58 814.87 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень (вісімдесят сім) копійок та судові витрати в розмірі 9408 (дев`ять тисяч чотириста вісім) гривень 00 коп. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі, сам позов вважає безпідставним, таким, що має очевидно штучний характер та є нічим іншим, як зловживання процесуальними правами, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що з долучених до матеріалів справи доказів неможливо встановити ні право власності, ні підстави користування транспортним засобом саме [PERSON] , оскільки документи, що підтверджують право власності долучені на іноземній мові. Також зазначає, що позивач ставить вимогу суду стягнути 58 814,87 грн. - різницю між вартістю відновлюваного ремонту без урахування зносу транспортного засобу та проведеною страховою виплатою ПРАТ СК «Арсенал» за наслідками ДТП. Вважає, що страхова виплата [PERSON] проведена ПрАТ СК «Арсенал» в сумі 112 246, 34 грн. є цілком адекватною та такою, що повністю відшкодовує збитки спричинені ДТП. Від представника позивача - адвоката Косаковського В.О. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовну заяву задовольнити та долучити до матеріалів справи оригінали перекладу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на підтвердження законності користування позивачем даним транспортним засобом. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно Ухвали суду від 03.09.2021 року клопотання представника позивача Коваленка О.М. про заміну третьої особи задоволено. Замінено третю особу у цивільній справі з ПрАТ СК «Арсенал» в особі директора Афанасьєвої М.П. на ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в особі Авдєєва Сергія Олександровича, 03056, місто Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, код ЄДРПОУ 33908322 Ухвалою суду від 27.04.2022 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Відповідно до ухвали суду від 05.12.2022 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - Косаковського В.О. про прийняття до розгляду заяви про зменшення позовних вимог відмовлено . У судове засідання позивач [PERSON] та його представник Косаковсьий В.О. не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином. Від представника позивача Косаковського В.О. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання також повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходили. Представник третьої особи ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в особі Авдєєва Сергія Олександровича, також не скористався можливістю прибути у судове засідання, будучи неодноразово належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А отже, у зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Положеннями статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Крім того, пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Так, у судовому засіданні встановлено, що 07.11.2020 року о 12 год. 30 хв. на А/Д Львів-Самбір-Ужгород 230 км відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобілів «Renault K440» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] від керуванням позивача [PERSON] .. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2020 року справа № 308/12369/20 водія [PERSON] визнано винним у тім , що 07.11.2020 року о 12 год. 30 хв. на А/Д Львів-Самбір-Ужгород 230 км гр. [PERSON] керуючи т/з Renault К440 д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з т/з Skoda Octavia д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. [PERSON] у судовому засіданні під час розгляду зазначеної вище справи про адміністративне правопорушення свою вину визнав. у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнав та згідно постанови йому призначино адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн. та постанова набрала законної сили 28.12.2020року. Згідно долучених до матеріалів справи копій свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] з перекладом із словацької мови на українську мову слідує, що власником автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Таким чином , у судовому засіданні встановлено, що дорожньо транспортна пригода 07.11.2020року відбулася саме з вини відповідача [PERSON] . Окрім цього, судом встановлено, що ПрАТ СК «АРСЕНАЛ» було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 112 246.34 грн та дані кошти були перераховані на рахунок [PERSON] 29.12.2020 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи страховим актом № 109.02789820-1 за договором ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів № 124754657 від 07.05.2020 року та банківською квитанцією (а.с. 8-11). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №01-01/28/21 (а.с. 16-41) вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia» [NUMBER] складає 171061,21 грн. При цьому, ринкова вартість транспортного засобу до пошкодження складає 165024,00 грн. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язані в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на його користь 58814,87 грн., тобто, різницю між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Octavia» [NUMBER] та сумою страхового відшкодування. Разом з цим, відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача різниці між вартістю транспортного засобу до пошкодження та сумою отриманої страхової виплати у розмірі 52777,66 грн. Що стосується витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд повинен врахувати заперечення відповідача щодо неспівмірності розміру судових витрат на правничу допомогу заявленим позовним вимогам, складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони. Законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року по справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20). Отже, із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. З доданих до заяви доказів та матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Коваленком О.М. було укладено договір про надання правової допомоги № 01/21/ц від 03.02.2021 року. До матеріалів справи долучені копії адвокатського ордеру серії АО № 1023029 про надання правової допомоги [PERSON] та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/884, що свідчить про повноваження цього адвоката на представництво інтересів відповідача у даній справі. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено акт виконаних робіт від 03.02.2021 року в сумі 8400 грн., з яких 2800 грн. за 4 год. - вивчення матеріалів, оформлення та подання до суду позовної заяви та 5600 грн. за 8 год. - виготовлення позовної заяви та формування позову, а також рахунок-фактуру. На підставі вищевикладеного, суд враховуючи заявлені позовні вимоги, складність справи, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відсутність клопотання відповідача про зменшення судових витрат, вважає, що витрати позивача пов`язаних з правничою допомогою адвоката у сумі 8400 грн. є обґрунтованими та, враховуючи часткове задоволення позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення оцінки завданих збитків у розмірі 1000,00 грн., суд вважає такі доведеними, а саме розрахунковою квитанцією КЕУВ РК-1 від 28.01.2021 року. При розподілі судових витрат зі сплати судового збору, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог (ст. 141 ЦПК України). Позов заявлено з ціною 58814,87 грн. та задоволено на суму 52777,66 грн., тобто на 89,7% (52777,66х100:58814,87). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 814,48 грн. (908х89,7:100).

Outcome: partial