Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

04 вересня 2023 року за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовом Управляння соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів адресної допомоги, виплаченої надміру, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] суму коштів грошової допомоги, виплачених надміру у розмірні 10 326,00 гривень, а також суму сплаченого судового збору. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року провадження у справі - відкрито. Встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Витребувано Міністерства соціальної політики України відомості про те, чи є [PERSON] внутрішньо переміщеною особою, а також відомості про її місце проживання. 04 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь з Міністерства соціальної політики України, та з якої вбачається, що адресою фактичного проживання [PERSON] є: [ADDRESS] . Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи - не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 24.01.2019 року №3004-5000019686 (а.с.22). [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа звернулася 06.03.2019 року до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово-окупованої території та районів проведення антитерористичної операції. В заяві було зазначено, що разом із відповідачкою, за адресою: [ADDRESS] також проживають: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . З заяви вбачається, що її чоловік - [PERSON] за адресною допомогою не звертався, довідку внутрішньо переміщеної особи отримував в Солом`янському районі міста Києва (а.с.26). Рішенням Дніпровського РУПСЗН про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 08.04.2019 року, було призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 06.03.2019 року по 05.09.2019 року. З зазначеного рішення вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] , зокрема, входять: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.28). Відповідно до акту №7595 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.09.2019 року, [PERSON] разом із трьома дітьми, зокрема, [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] проживають за адресою тимчасової реєстрації (а.с.32). 26.02.2020 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації уз заявою про продовження щомісячної допомоги (а.с.27). Рішенням Дніпровського РУПСЗН про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 10.03.2020 року, було призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 06.03.2020 по 05.09.2020 року. З зазначеного рішення вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] , зокрема, входять: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.28). Відповідно до акту №1226 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.03.2020 року, [PERSON] разом із трьома дітьми, зокрема, [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] проживають за адресою тимчасової реєстрації (а.с.31). Як вбачається з відповіді ТОВ «КОМФОРТ ЛАЙФ 2000», у експлуатацію прийнято будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). 13 травня 2021 року Кіївський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до Управління соціального захисту Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із листом з метою вирішення питання про стягнення суми коштів адресної допомоги, виплаченої надміру (а.с.34). Як вбачається з матеріалів справи, Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації неодноразово зверталося до [PERSON] з вимогою про повернення переплати допомоги, проте, будь якої відповіді від [PERSON] - не надходиило (а.с.35-40). Згідно інформаційної довідки №254812578 від 28.04.2021 року, [PERSON] набув 19.01.2021 року право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.41). Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 1 жовтня 2014 р. № 505, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі і на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211 було установлено карантин на всій території країни, який діяв до 30 червня 2023 року. У п.1 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 8 квітня 2020 р. № 264 зазначено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин) строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомоги на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. Відповідно до пункту 10 Постанови КМУ № 505, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Питання щодо повернення безпідставно сплачених коштів вирішується відповідно до пункту 11 Постанови КМУ № 505, згідно з яким, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно з абзацом 3 пункту 11 Постанови КМУ № 505, у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) повертається отримувачем за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку. З зазначеного вбачається, що [PERSON] була представником сім`ї, якому призначено таку грошову виплату. При цьому, як вбачається з рішення Дніпровського РУПСЗН про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 08.04.2019 року, акту №7595 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.09.2019, рішення Дніпровського РУПСЗН про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 10.03.2020, акту №1226 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.03.2020 року, до складу сім`ї [PERSON] входили виключно троє неповнолітніх дітей, зокрема: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). У постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц зазначено, що Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вимогою частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18). Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що [PERSON] є членом сім`ї [PERSON] , зокрема, спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання у матеріалах справи - відсутні. Навпаки, на думку суду, рішення Дніпровського РУПСЗН про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 08.04.2019 року, акту №7595 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.09.2019, рішення Дніпровського РУПСЗН про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 10.03.2020, акту №1226 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.03.2020 року, вказують виключно на те, що [PERSON] - не входив до складу сім`ї. У статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Тобто, людина - складає основу діяльності держави, а всі дії, які вчиняються в її межах повинні бути спрямовані на досягнення соціально-економічного та політичного благополуччя людини, забезпечення прав та свобод людини в цілому. Проголошуючи себе демократичною та соціальною державою, фактично було проголошено те, що Україна - існує для людини, а не навпаки людина - для України. Відповідно до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, права і свободи людини становлять абсолютну цінність, є невід`ємні і належать кожному від народження. На цьому також неодноразово акцентував увагу Європейський суд з прав людини. В той же час, внутрішньо переміщена особа - це одна із соціально-незахищених верст населення, що потребують додаткового захисту та допомоги в силу обставин, що викликані збройною агресією та окупацією. Тому, на думку суду, недобросовісності набувача такої виплати, як критерій, що дозволяє повернути безпідставно набуту заробітну плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування - не доведена, а тому, суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовної заяви. На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed