Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова І.Ю., про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] народилася [INFO] . 03.12.1962 р. [PERSON] отримала дозвіл на будівництво власного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . На підставі цього дозволу [PERSON] збудувала на виділеній їй земельній ділянці площею 1660 кв.м за зазначеною адресою споруди загальною площею 136,8 кв.м. За життя [PERSON] не встигла зареєструвати право власності. В подальшому [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Позивач зазначає, що він є сином померлої [PERSON] , спадкоємцем першої черги; він своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Любимової І.Ю. із заявою про прийняття спадщини. Також до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися відповідач-1, яка є рідною сестрою позивача, та відповідач -2, яка є онукою померлої [PERSON] . У листопаді 2022 р. позивач звернувся до третьої особи із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину; постановою приватного нотаріуса ДМНО Любимової І.Ю. від 28.11.2022 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] через відсутність документів, які підтверджують право власності померлої [PERSON] на спірне домоволодіння. Позивач просив суд визнати за ним право власності на частину (половину) домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить земельна ділянка площею 1660 кв.м і будівлі та споруди розташовані на ній: 1) житловий будинок А; 2) літня кухня Б, 3) вхід в погріб В; 4) вбиральня Г; 5) літній душ Д, а також огорожі, споруди, замощення -№1-6, І, в порядку спадкування за законом, після померлої [PERSON] , що померла [INFO] . Відповідач-1 [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова І.Ю. про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Зустрічний позов обґрунтований аналогічними первісному позову обставинами. [PERSON] зазначала, що вона є донькою померлої [PERSON] . На переконання відповідача 1, позивач безпідставно заявив вимогу про визнання права власності на частки спірного домоволодіння, оскільки спадкоємців першої черги три, таким чином, кожен з них, у тому числі позивач, спадкують по 1/3 частки, просила визнати за нею право власності на 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою; [ADDRESS] , до складу якого входить земельна ділянка площею 1660 кв.м і будівлі та споруди розташовані на ній: 1) житловий будинок А; 2) літня кухня Б, 3) вхід в погріб В; 4) вбиральня Г; 5) літній душ Д, а також огорожі, споруди, замощення -№1-6, І, в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідач -2 - [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова І.Ю., про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який обґрунтований аналогічними первісному позову обставинами; зазначала, що позивач безпідставно заявив вимогу про визнання права власності на частки спірного домоволодіння, оскільки спадкоємців першої черги три, таким чином, кожен з них, у тому числі позивач, спадкують по 1/3 частки. [PERSON] зазначала, що вона є онукою померлої [PERSON] , її мати, яка померла [INFO] , є донькою померлої [PERSON] . [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить земельна ділянка площею 1660 кв.м і будівлі та споруди розташовані на ній: 1) житловий будинок А; 2) літня кухня Б, 3) вхід в погріб В; 4) вбиральня Г; 5) літній душ Д, а також огорожі, споруди, замощення -№1-6, І, в порядку спадкування за законом, після померлої [PERSON] , що померла [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористалися правом надання відзиву на позову заяву [PERSON] [PERSON] не надав відзиву на зустрічні позови відповідачів. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі в окремо наданих суду заявах просили суд про розгляд справи у їх відсутності, просили суд задовольнити зустрічні позови. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2023 р. відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.05.2023 р. задоволено клопотання представника позивача адвоката Шклярука Д.С. про витребування доказів та витребувана у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Любимової І.Ю. завірена копія спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2023 р. задоволено клопотання відповідачів\~ [PERSON] та [PERSON] \~та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова І.Ю., про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічний позов\~відповідача [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова І.Ю. про визнання права власності в порядку спадкування за законом та\~зустрічний позов\~відповідача [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова І.Ю. про визнання права власності в порядку спадкування за законом; -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. дніпропетровська від 29.12.2023 р. виправлено описку у судовому рішенні: ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2023 року, ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.05.2023 року та ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2023 року: вважати правильним у вступній та резолютивній частині зазначених судових рішень, а також у текстах даних ухвал, прізвище позивача у родовому відмінку « [PERSON] » замість « [PERSON] » та прізвище відповідача « [PERSON] », замість « [PERSON] ». Представник позивача в окремо поданій заяві просив суд про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні висловила незгоду з позовними вимогами за первісним позовом, вимоги за поданим нею зустрічним позовом підтримала в повному обсязі, згодом надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 103-104; 216). Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні 21.03.2023 р. висловила незгоду з позовними вимогами за первісним позовом, вимоги за поданим нею зустрічним позовом підтримала в повному обсязі, згодом надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 105-106; 217-218). Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Любимова І.Ю. в судове засідання не з`явився, про час, день та місце повідомлений належним чином, надала суду заяви в яких просила розглядати справу без її участі (а.с. 36; 96; 136; 212). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Дозволом №б/н від 03 грудня 1962 р., виданим відділом комунального господарства виконкому Амур-Нижньодніпровської районної Ради депутатів трудящих, дозволено будівництво житлового будинку гр. [PERSON] на земельній ділянці [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до технічного паспорту, складеного 27.05.2022 р. ПП [PERSON] на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , домоволодіння розташоване на земельної ділянки загальною площею 1660 кв.м. Характеристика будинку з господарчими спорудами: А1- житловий будинок, 1968 року спорудження, площею 68,3 кв.м; а2 прибудова, 1968 року спорудження, площею 16,5 кв. м; а3- ганок, 1968 року спорудження, площею 6,9 кв.м; Б1 літня кухня, 1965 року спорудження, площею 26,5 кв.м; пг погріб, 1968 року спорудження, площею 9 кв.м; В1 вхід в погріб, 1968 року спорудження, площею 5 кв. м; Г1 вбиральня, 2012 року спорудження, площею 2,3 кв.м; Д1 літній душ, 2012 року спорудження, площею 2,3 кв.м; №3 - огорожа, 2012 року спорудження, площею 23,3 кв.м; №4 - ворота з хвірткою, 1990 року спорудження, площею 5,1 кв.м; №5 - колодязь, 1990 року спорудження, площею 5 м/п; №6 - колодязь, 2012 року спорудження, площею 14 м/п; І замощення, 1980 року спорудження, площею 140,3 м.кв (а.с. 14-18). [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] ( [PERSON] ), що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 10). [PERSON] народилася [INFO] , що встановлено судом на підставі свідоцтва про народження (а.с. 31). [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 77); померла [INFO] (а.с. 76). [PERSON] надано суду засвідчену копію свідоцтва про народження [PERSON] , яке складено російською мовою та відповідно до якого « [PERSON] » народилася [INFO] , її батьками є (російською мовою) [PERSON] , [PERSON] (а.с. 77). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 81). [PERSON] не була власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Любимової І.Ю. (а.с. 23) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які звернулися до приватного нотаріуса 28.11.2022 р. з прохання видати на їх ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , при цьому спадкоємці повідомили, що документ, який посвідчував право власності померлої на зазначене нерухоме майно у [PERSON] відсутній. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус у постанові від 28.11.2022 р. №396/02-31 зазначила, що відповідно до інформаційної довідки, виданої Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 20.05.2022 р. №3570, яка міститься в матеріалах спадкової справи, зазначено про відсутність в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , відомостей щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. також до відома повідомляється, що в інвентаризаційній справі на вищезазначене нерухоме майно міститься виписка з протоколу №4 загальних зборів колгоспників колгоспу «Україна» від 30.10.1962 року щодо надання громадянці [PERSON] земельної ділянки для будівництва житлового будинку та акт відводу земельної ділянки по [ADDRESS] . Щодо надання технічної документації, Комунальне підприємство «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради повідомляє, що технічна інвентаризація об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 р. не проводилася, технічна документація не складалася (а.с. 23 звор.). Правовідносини між\~учасниками справи\~виникли із\~захисту права\~власності спадкоємців\~за законом\~на спадкове\~майно.\~ Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення рішення про задоволення первісного позову та зустрічних позовів відповідачів, виходячи з наступного. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Правовий статус земельної ділянки визначається також у відповідності до нормативних актів, що діяли нас передачі такої ділянки. У період з 1962 року (надання земельної ділянки [PERSON] ) по 1968 рік (забудова основних об`єктів) питання надання земельної ділянки під будівництво індивідуальних житлових будинків та набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 р. "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" та прийнятою відповідно до цього Указу Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 р. за №3211 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків". Так, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 р. "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (втратив чинність 13 березня 1988р.) встановлено, що кожен громадянин та кожна громадянка СРСР мають право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок в один або два поверхі з кількістю кімнат від одної да п`яти включно, як і місті так й поза містом. Відвід громадянам земельних ділянок як у місті, так й поза містом, для будівництва індивідуальних житлових будинків проводиться у безстрокове користування У п. 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 р. за №3211 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" зазначено, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду та земель держлісфонду безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за вказаними Указом і постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 р. у справі № 6-137цс13. Також Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. ( Постанова Верховного Суду від 15.01.2021 року по справі №1540/3952/18; Постанова Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №623/214/17). Таким чином, [PERSON] набула право власності з підстав, передбачених діючими на час спорудження нормативними актами, на збудовані нею об`єкти майна, а саме: А1- житловий будинок, 1968 року спорудження, площею 68,3 кв.м.; а2 прибудова, 1968 року спорудження, площею 16,5 кв. м.; а3- ганок, 1968 року спорудження, площею 6,9 кв.м.; Б1 літня кухня, 1965 року спорудження, площею 26,5 кв.м.; пг погріб, 1968 року спорудження, площею 9 кв.м.; В1 вхід в погріб, 1968 року спорудження, площею 5 кв. м.; №3 - огорожа, 2012 року спорудження, площею 23,3 кв.м.; №4 - ворота з хвірткою, 1990 року спорудження, площею 5,1 кв.м.; №5 - колодязь, 1990 року спорудження, площею 5 м/п; І замощення, 1980 року спорудження, площею 140,3 м.кв. Земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок з господарчими спорудами, надавалася [PERSON] лише у безстрокове користування. Доказів, що [PERSON] скористувалася своїм правом на приватизацію зазначеної земельної ділянки, суду не надано, а відтак за життя [PERSON] не набула у власність земельну ділянку, на якій розташовані спірні об`єкти. Щодо господарчих споруд, право власності на які також є предметом позову у цій справі, а саме: Г1 вбиральня, 2012 року спорудження, площею 2,3 кв.м.; Д1 літній душ, 2012 року спорудження, площею 2,3 кв.м.; №6 - колодязь, 2012 року спорудження, площею 14 м/п, то позивачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що будівництво цих об`єктів відбувалося з отриманням відповідних дозвільних документів, а відтак зазначені споруди мають ознаки самочинного будівництва. Як встановлено судом, [INFO] [PERSON] померла, про що 09.12.2021 р. складено відповідний актовий запис №2638, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Як встановлено судом на підставі свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] ), він є сином померлої [PERSON] (відповідно до свідоцтва про народження прізвище його матері російською мовою « [PERSON] жная», відтак, українською « [PERSON] жна» (а.с. 10). У свою чергу, відповідач [PERSON] на [PERSON] , звертаючись до суду із зустрічним позовом, наголошує на тому, що вона є донькою померлої [INFO] [PERSON] , про що надає копію свідоцтва про своє народження серії [NUMBER] (а.с. 50). Втім, суд позбавлений можливості встановити даний факт (тобто факт родинних відносин) на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 50): відповідно до згаданого свідоцтва про народження, яке складено російською мовою, « [PERSON] » народилася [INFO] , її матір`ю є « [PERSON] », тобто українською « [PERSON] » (а.с. 50). Як встановлено судом, спадщина на спірне майно відкрилася після смерті саме [PERSON] (а.с. 9): на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Тобто відповідачем [PERSON] також не надано доказів на підтвердження родинних зв`язків із померлою [PERSON] ьою [PERSON] , що на даний час унеможливлює спадкування відповідача [PERSON] з підстав, зазначених у зустрічному позові, після смерті [PERSON] . Інший відповідач у справі [PERSON] , звертаючись до суду із зустрічним позовом, наголошує на тому, що вона є донькою [PERSON] , яка в свою чергу була донькою померлої [INFO] [PERSON] . Втім, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 77) та свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , у графі «мати» зазначена [PERSON] (а.с. 81). Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за №1262 та видано 05.07.2017 р. свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 76). Тобто відповідачем [PERSON] також не надано доказів на підтвердження родинних зв`язків із померлою [PERSON] ьою [PERSON] , що на даний час унеможливлює спадкування відповідача [PERSON] з підстав, зазначених у зустрічному позові, після смерті [PERSON] . Як встановлено судом на підставі матеріалів спадкової справи №28/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , остання заповіт за життя не склала (а.с. 151-152), та із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися: 14.04.2022 р. [PERSON] (зворотній бік а.с 155); 14.04.2022 р. [PERSON] (зворотній бік а.с 158); [INFO] [PERSON] (зворотній бік а.с 170). Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 01.06.2022 р. за №14/5-3939, на день смерті [PERSON] жньої [PERSON] з нею разом був зареєстрований [PERSON] (а.с. 170). Постановою від 28.11.2022 р. за №396/02-31 приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Любимова І.Ю. відмовила [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність документа, який посвідчує право власності померлої [PERSON] на зазначене нерухоме майно (а.с. 23). Невідповідність прізвища померлої та спадкоємців, відсутність доказів на підтвердження родинних зв`язків залишена поза увагою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Любимової І.Ю. при видачі постави про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За частиною 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вчинили дії, які свідчать про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , звернувшись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, втім, відсутність доказів на підтвердження родинних зв`язків із померлою, що знайшла вираз зовні у невідповідності прізвищ померлої та осіб, які вважають себе спадкоємцями, унеможливлює спадкування майна, належного спадкодавцю. Таким чином, підстави для задоволення первісного позову та зустрічних позовів відповідачів відсутні. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, понесені судові витрати (судовий збір) підлягають віднесенню на рахунок учасників справи, які їх понесли.

Outcome: dismissed