Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

У вересні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за спожиту теплову енергію у розмірі 20430,71 грн., 1538,00 грн. суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, та 692,98 грн. три відсотки річних. Як на підставу позовних вимог вказано, що в опалювальних сезонах 2019-2023 позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку [ADDRESS] . На ім`я відповідального квартиронаймача було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання. Позивач надав теплову енергію за період з 01.01.2019 по 01.06.2023 на суму 20430,71 грн., за яку відповідач не сплатила та не виконала свої зобов`язання, чим завдано позивачу матеріальну шкоду. Крім того, за період з 01.02.2019 по 01.02.2022 відповідачам нараховано 1538,00 грн. інфляційних втрат та 692,98 грн. трьох відсотків річних. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.10.2023 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачами відзиву. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач правом на подання відзиву не скористалась. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] за вищевказаною адресою, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка №347060059 від 19.09.2023. Як вбачається з нарядів про підключення будинків до мереж теплопостачання, позивачем в спірний період була надана теплова енергія для опалення в будинок, в якому розташована квартира, в якій зареєстровані відповідачі. Проте, відповідач отримані послуги в повному обсязі не оплатила. Так, з 01.01.2019 по 01.06.2023 заборгованість за надані послуги склала: основний борг за надані послуги 20430,71 грн., три відсотки річних 692,98 грн., інфляційні втрати станом на час подачі позову 1538,00 грн. В червні 2023 року відповідачу надсилалась досудова вимога (в порядку врегулювання сплати боргу) про оплату боргу в сумі 30697,98 грн., який утворився станом на 01.06.2023, який відповідачем погашено не було. Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно пункту 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначена норма закону зобов`язує споживачів оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15.03.2018 у справі 401/710/15-ц. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинна за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України. Статями 68, 162 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач є власником вказаної квартири та споживачем послуг з постачання теплової енергії, відповідно вона є боржником у зобов`язальних правовідносинах. Враховуючи, що позивачем доведено заявлений у позові розмір заборгованості, який утворився через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати спожитих послуг, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved