Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дітей синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними не склалися, оскільки відповідач зраджував позивачці, на теперішній час проживає з іншою жінкою. Шлюбні відносини фактично припинені з 2021 року. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.06.2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №634, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18.06.2011 року. Від шлюбу сторони мають синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.2011 року, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.02.2015 року відповідно. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Враховуючи зазначені норми права та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~113\~Сімейного кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, в позовній заяві висловила бажання залишити дівоче прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved