Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, пізніше подав заяву про зміну предмета позову, та просить суд розірвати договір оренди землі площею 4,7538 га, кадастровий номер: 5321683400:00:008:0076, укладений 31 березня 2018 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Світоч» та [PERSON] , та скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди від 30 грудня 2021 року за №46090862; зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч» повернути [PERSON] земельну ділянку площею 4,7538 га, кадастровий номер: 5321683400:00:008:0076; стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» на користь [PERSON] заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку. У позові посилається на те, що позивач, є власником земельної ділянки площею 4,7538 га, кадастровий номер: 5321683400:00:008:0076, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Максимівської сільської ради (за межами населеного пункту), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2552978953080, номер запису про право власності:46903003. Право власності на земельну ділянку за Позивачем підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер:301422645 від 20.05.2022, складений державним реєстратором приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області - Шубою А.Ф. Земельна ділянка набута Позивачем у власність на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.05.2022 №459, після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач використовує вказану земельну ділянку згідно договору оренди землі від 31.03.2018, який укладено строком на 10 років до 31.03.2028. Згідно п. 4 вказаного Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 155660,84 грн. Згідно п. 10 вказаного Договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: не менше 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За бажанням орендодавця орендна плата видається с/г продукцією або виплачується у грошовій формі. Відповідач належним чином не виконує умови договору оренди землі, орендну плату вчасно не сплачує, або сплачує у неповному розмірі, що свідчить про систематичність порушення умов договору та порушення прав позивача, хоча відповідач користується належною позивачу земельною ділянкою, що змусило позивача звертатися до суду з даним позовом. Сторона позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову у повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача вважає, що при виплаті за 2021-2022 роки не враховано індексу інфляції, тобто орендна плата сплачувалася не у повному розмірі, також є незрозумілим, чому за 2018-2020 роки орендна плата становила 20000 грн., а за 2021-2022 лише 5000 грн. Представник відповідача, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав, викладених у наданих раніше письмових поясненнях. Зазначив, що підприємство нараховує та сплачує військовий збір та податок на прибуток, вважає, що підприємство сплатило навіть на перед орендну плату. До зміни предмету позову, відповідачем було подано відзив на позовну заяву. Суд, заслухавши сторону позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків. [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 4,7538 га, кадастровий номер: 5321683400:00:008:0076, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Полтавської області Полтавського (колишнього Карлівського) району Максимівської сільської ради (за межами населеного пункту), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2552978953080, номер запису про право власності:46903003. Право власності на земельну ділянку за Позивачем підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер:301422645 від 20.05.2022, складений державним реєстратором приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області - Шубою А.Ф. (а.с.13). Земельна ділянка набута Позивачем у власність на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.05.2022 №459, після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.12). Відповідач використовує вказану земельну ділянку згідно договору оренди землі від 31.03.2018, який укладено між [PERSON] та СТОВ «Світоч» строком на 10 років до 31.03.2028 (а.с.109-110). Згідно п. 4 вказаного Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 155660,84 грн. Згідно п. 10 вказаного Договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: не менше 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За бажанням орендодавця орендна плата видається с/г продукцією або виплачується у грошовій формі. Пунктом 11 Договору визначено, що обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Згідно п.12 Договору, орендна плата вноситься у строки від 01.09 до 31.12 місяця кожного року. За статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тож, до позивача перейшли всі права [PERSON] , які їй належали, за вказаним договором оренди землі. 19.07.2022 позивачем на адресу СТОВ «Світоч» було направлено повідомлення про перехід права власності (а.с.18) у якому просила надати інформацію про нарахування та виплату, у період з 2012 по 2022, орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою. Представником відповідача надано суду видатковий касовий ордер від 21.12.2018 (а.с.137), відповідно до якого [PERSON] виплачено орендну плату за земельний пай у розмірі 17400 грн. Згідно накладної від 03.10.2018 [PERSON] отримала в рахунок земельного паю 520 кг озимої пшениці на суму 2600 грн.(а.с.138). Згідно видаткових касових ордерів від 26.12.2019 та від 18.03.2020 [PERSON] отримала по 20000 орендної плати за пай (а.с.139-140). Відповідно до платіжних доручень від 07.11.2022 (а.с.141,142) [PERSON] виплачено орендну плату за землю за 2021 та за 2022 роки у розмірі по 4953,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Згідно із частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, відноситься до істотних умов договору оренди землі. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України "Про оренду землі"). У пункті д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як вже зазначалось, стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до положення частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі N 183/262/17 (провадження N 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів палати Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі N 925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість. За розрахунками відповідача у письмових поясненнях, протягом 2018-2022 орендодавець міг розраховувати на суму орендної плати 2688,10, а було виплачено 69906,00 грн. Зазначено, що оскільки орендна плата була виплачена у більшому розмірі, ніж на який розраховував орендодавець, то на момент подачі позову у позивача не було порушення його прав та інтересів, а отже не було підстав звернення до суду. За загальним правилом обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частина третя статті 21 Закону України «Про оренду землі»). У пункті 11 договору оренди сторони домовилися про те, що нарахування орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації. Тому, з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2018 рік та наступні роки з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі. Таке твердження також було висловлено у правовому висновку у подібному спорі відповідно до постанови Верховного Суду № 732/1799/17 від 10 квітня 2019 року. Відповідач, як орендар, повинен був проіндексувати орендну плату виходячи з індексу інфляції при виплаті орендної плати за відповідний рік. Разом з цим, відповідачем цього зроблено не було, натомість, має місце систематична сплата орендної плати не у повному розмірі. Суд, провівши розрахунки, відповідно до зведеної таблиці індексів споживчих цін з 2000 по 2023 рр. (%), що мається на офіційному сайті Мінфіну, встановив, що загальна сума орендної плати з індексацією: у 2018 році мала становити 28247,63 грн. (24844,72 ? 113,7%), надоплачено - 3402,91 грн.; у 2019 - 27279,50 грн. ( 24844,72 х 109,8%), недоплачено - 2434,78 грн.; у 2020- 25863,35 грн. ( 24844,72 х 104,1%), недоплачено - 1018,63 грн.; у 2021 - 6460,44 грн. ( 6152,8 х 105%), недоплачено - 307,64 грн.; у 2022 - 6768,08 грн. (6152,8 х 110%), недоплачено - 615,28 грн. Загальна сума недоплаченої орендної плати з індексацією за період 2018-2022 склала 7779,24 грн. Тлумачення пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК, частини 2 статті 651 ЦК свідчать, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати загалом, так і її виплати у розмірі меншому, ніж визначено законом або договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Це є порушенням умов договору оренди, що дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Згідно проведеного розрахунку, вбачається систематична недоплата відповідачем орендної плати з урахуванням індексації, що передбачено умовами договору та вимогами закону. Тому, суд приходить до висновку, що мається достатньо підстав для розірвання договору оренди із зобов`язанням відповідача повернути позивачу належну йому земельну ділянку. Отже, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] до СТОВ «Світоч» у повному обсязі, та слід розірвати договір оренди землі площею 4,7538 га, кадастровий номер: 5321683400:00:008:0076, укладений 31 березня 2018 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Світоч» та [PERSON] , та скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди від 30 грудня 2021 року за №46090862; зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч» повернути [PERSON] земельну ділянку площею 4,7538 га, кадастровий номер: 5321683400:00:008:0076; стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» на користь [PERSON] заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку площею 4,7538 га, кадастровий номер: 5321683400:00:008:0076, в загальному розмірі 7779 гривень 24 копійки. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України, з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» на користь [PERSON] слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1984, 80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн., що підтверджені Договором про надання правничої допомоги №12.10.2022, Актом виконаних робіт від 19.12.2023, Детальним описом, квитанцією, а всього стягнути 16984, 80 грн.

Outcome: approved