Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

13.10.2023 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 19.02.2008 Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 02. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказала, що вони з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу подружні відносини не склалися через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть. Фактично шлюбні відносини припинилися. Ухвалою судді від 30.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка через канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про визнання позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 19 лютого 2008 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 02 (а.с. 5). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За час подружнього життя сторонами не створено дружної родини. Спільне життя не склалось. Фактично шлюбні стосунки припинено. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачці з державного бюджету 536,80 гривні, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову (1073,60 х 0,5 = 536,80). Понесені позивачкою витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 гривні відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved