Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

24 листопада 2023 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,\~заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки від 08 жовтня 1977 року на ім`я [PERSON] , датою народження якої є [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що на ім`я [PERSON] 08.10.1977 було оформлено трудову книжку де було зроблено описку, а саме в даті народження, яка зазначена [INFO] , замість вірного [INFO] , а також в графі по батькові зроблено виправлення в частині зазначення по батькові [PERSON] . В зв`язку з наявним виправленням та помилкою в зазначенні дати народження, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 03.11.2023 № 205050011702, [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу. Заявник зазначає, що помилка допущена у документі - трудовій книжці допущена органом, що його оформлював та видав, оскільки в паспорті виданому на її ім`я, вірна дата народження є [INFO] . Внаслідок допущеної помилки заявник позбавлена права на оформлення та отримання пенсії за віком. Іншим способом встановити факт, окрім як в судовому порядку є неможливо, а встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для призначення пенсії за віком. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цією заявою. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 28 листопада 2023 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд на 19.12.2023. 19.12.2023 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Заявник [PERSON] разом з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від заступника начальника управління Пенсійного фонду України в Житомирській області начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах юридичного управління Леончук К.С. до суду надійшло клопотання відповідно до сякого остання просила проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, за умови доведеності факту належними документами не заперечувала проти задоволення заяви. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідністю з пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 (нова редакція стаття 315) Цивільного процесуального кодексу факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У заяві вимагається встановлення факту належності заявнику трудової книжки оформленої та заповненої (на російській мові) 08 жовтня 1977 на ім`я [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис про народження № 64 копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 31.08.2017 Роменським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 10). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № 00042001858, дата формування: 25.10.2023, копії Свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , 24 травня 1979 року у зв`язку з реєстрацією шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", актовий запис № 8. Вказаний шлюб розірвано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 57, дата складання 15.03.1983, після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с. 12, 13). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, №00041998556, дата формування: 25.10.2023, копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 14 травня 1983 року у зв`язку з реєстрацією шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", актовий запис № 41. Вказаний шлюб розірвано Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 188, дата складання 28.08.2000. Після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище " [PERSON] " (а.с. 11, 13 зворот). Із наданої заявником копії трудової книжки вбачається, що на першій сторінці є зазначення про зміну прізвища, а саме зазначено, що на підставі Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.05.1979 прізвище в трудовій книжці змінено на [PERSON] (запис викладено російською мовою " [PERSON] "); на підставі Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] прізвище в трудовій книжці змінено на [PERSON] (запис викладено російською мовою " [PERSON] "), крім того, в трудовій книжці мається виправлення в зазначенні по батькові особи та рік народження зазначено 10.09.61 г. (а.с. 7-9). Так, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в призначенні пенсії від 03.11.2023 №205050011702, у зв`язку з наявним виправленням у трудовій книжці від 08.10.1977 в зазначенні по батькові, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком (а.с. 6). Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом встановлено, що із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці прізвище заявника має виправлення та помилку в зазначенні дати народження особи якій оформлено трудову книжку, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Отже, на підставі зазначених вище наданих заявником письмових доказів судом достовірно встановлено, що трудова книжка заповнена 08 жовтня 1977 року належить [PERSON] , [INFO] , запис про дату народження в якій не збігається з датою народження зазначеної в особистих документах заявника, та на титульній сторінці якої міститься виправлення в написанні по батькові заявника. Встановлення факту належності заявнику вищевказаної трудової книжки, має для заявника юридичне значення, а саме для оформлення пенсії за віком, оскільки помилка в зазначенні її дати народження та виправлення в написанні прізвища перешкоджає це зробити. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved