Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом в якому просить усунути [PERSON] перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , та зняти їх з реєстраційного обліку; встановити порядок виконання рішення, за яким рішення суду є підставою для зняття органами реєстрації місця проживання: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 04 листопада 2021 року було відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 13 квітня 2021 року підготовче судове засідання було закрито, справу було призначено до судового розгляду по суті. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання не з`явились повторно, повідомлялись, про причини неявки до судового засідання не сповістили, правом на надання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористались, будь-яких письмових заяв та клопотань до суду з приводу розгляду справи не надали. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, за яким до Позивача перейшло право власності на квартиру [ADDRESS] . Однак, через рік після придбання вказаної квартири Позивач несподівано виявила, що у ній зареєстровані 5 осіб, яких вона не знає та ніколи їх не бачила, особливо за рік як є власником вказаної нерухомості. Позивачу стало відомо про вказані обставини із листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 19 серпня 2021 року за №Б1-207060-ф/л, а саме, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: 1) [PERSON] , [INFO] . 2) [PERSON] , [INFO] . 3) [PERSON] , [INFO] . 4) [PERSON] , [INFO] . 5) [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідачі фактично за адресою реєстрації місця проживання не проживають тривалий час, не є членами родини позивача, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, їх особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою вони не цікавляться. Позивач бажає продати цю квартиру. Наявність зареєстрованих осіб ускладнює використання Позивачем свого права на продаж квартири. Згідно із статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та датися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-якої угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319. 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено у ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На даний момент Позивач бажає скористатись своїм правом власника нерухомості та продати вищевказану квартиру. Однак, наявність зареєстрованих у квартирі осіб заважає позивачу вільно розпоряджатися своєю власністю. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Відповідно до статті 150 ЖК Української PCP громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Як вбачається\~із п.\~11\~договору купівлі-продажу\~від 31\~серпня 2020\~року,\~укладеного між\~ [PERSON] ,\~та [PERSON] ,\~членом сім`ї\~останньої є\~її чоловік\~ [PERSON] ,\~який давав\~свою згоду\~на вчинення\~вказаногоправочину. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні Позивач, ні члени його сім`ї відповідачас не чинили. Більше того, Позивачу на момент купівлі даної квартири не було відомо про наявність зареєстрованих Відповідачів у цій квартирі. Відповідачі не є членами сім`ї [PERSON] , ніколи не вели з ним спільне господарство. Реєстрація місця проживання Відповідачів за спірною адресою порушує право власності на спірне майно. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав Позивача. Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що Відповідачі втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , у зв`язку із не проживанням за місцем реєстрації тривалий час, а також тим, що вони не є родичами Позивача і не здійснювали оплату та не брали участь в оплаті комунальних послуг, не несли інших витрат по утриманню житлового приміщення, заважають власнику реалізувати право на розпорядження квартирою. Враховуючи відсутність висловленої позивачем вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача, у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: approved