Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду позовом, в якому, з урахуванням заяв про зміну підстав позову та позовних вимог від 31.01.2023 року, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , серія та номер 748 від 21.07.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу у Кіровоградській області Захаренком В.В., який укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] . Вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Наразі в Голованівському районному суді Кіровоградської області також розглядається цивільна справа №386/102/22 за позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування на обов`язкову частку. Вказує, що при посвідченні договору купівлі-продажу від 21.07.2020 року нотаріусом не взято до уваги, що спірне нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] (спадкова справа після смерті якої перебуває в цього ж нотаріуса), а відтак нотаріус мав би перш за все видати свідоцтво про право власності на частку в майні після смерті одного з подружжя, а інша частина підлягала б спадкуванню і саме з цієї частини нотаріусом мала би виділятися обов`язкова частка у складі спадщини. Від позивача надійшла заява про проведення судового засідання у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сигляк В.А., подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує. Після зміни позивачем підстав позову та позовних вимог відзив не подавав. Представник Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, яку залучено правонаступником [PERSON] , подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Після зміни позивачем підстав позову та позовних вимог відзив не подавав. Приватний нотаріус Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренко Вадим Володимирович у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових пояснень щодо позову не надавав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, письмових пояснень щодо позову не надавали. Суд, дослідивши матеріали справи, а також матеріали спадкової справи 13/2018, наявної в матеріалах цивільної справи №386/102/22 (провадження № 2/386/26/23), встановив такі обставини і дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . 27.01.2018 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу у Кіровоградській області Захаренком В.В. заведено спадкову справу №13/2018 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3521483200:02:000:4785 площею 3,7116 га., та кадастровий номер 3521483200:02:000:4744 площею 1,7477 га., розташовані на території Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Вказані земельні ділянки померла заповіла [INFO] [PERSON] . При цьому, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись: - донька померлої [PERSON] ; - чоловік померлої [PERSON] ; - донька померлої [PERSON] ; - донька померлої [PERSON] ; - син померлої [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видавались. Судом також встановлено, що померла [PERSON] з 11.12.1993 року і по день смерті перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З матеріалів справи слідує, що згідно свідоцтва про право власності №43 від 10.11.2005 року [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі N 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі N 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі N 404/1515/16-ц. 21.07.2020 року [PERSON] як продавцем та покупцем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В.. З цього договору вбачається, що продавець, всупереч вимог ст. 60 СК України, стверджував про належність житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами йому на праві особистої приватної власності. При цьому, будь-яких доказів набуття вказаного майна в порядку ст. 57 СК України суду не надано. З огляду на те, що після смерті [PERSON] є п`ять спадкоємців за законом, яким спадщина належить з моменту її відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України), у тому числі й позивачці, суд приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про належність позивачці та іншим спадкоємцям по 1/10 частки у праві спільної часткової власності на будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Право власності та інші речові права на нерухомі речі (земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення), обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України, пункт 1 частини першої статті 4, частина перша статті 5 Закону України від 01 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відтак майно, яке є спільною частковою власністю, може бути відчужено лише його власником. Статтями 203, 215 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Фактичні обставини даної справи свідчать про невідповідність договору купівлі-продажу 1/10 частки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] актам цивільного законодавства, що є підставою для визнання такого правочину в у відповідній частині недійсним. Отже, в межах заявлених позовних вимог, встановлених фактичних обставин та на підставі наданих доказів суд приходить до висновку про визнання недійсним договору купівлі-продажу 1/10 частки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В. 21.07.2020 року, реєстровий №748. За встановлених обставин позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідачів в рівній частині на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 90,80 грн., по 45,40 грн. з кожного, адже позов задоволено на 10 відсотків. На підставі викладеного,

Outcome: partial