Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

01 грудня 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Позов обгрунтовано тим, що [INFO] народилася [PERSON] . ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не перебували. 02.11.2002 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. 19 січня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. [PERSON] проживає разом із батьком - [PERSON] . Мати проживає за іншою адресою та ніякої участі у вихованні доньки не приймає. Відповідно до заяви [PERSON] , [INFO] , посвідченої нотаріально, остання добровільно і безумовно відмовляється від батьківських прав, в тому числі у прийнятті участі у вихованні, лікуванні, по захисту інших прав, передбачених Сімейним Кодексом України, відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вищевикладені обставини вказують на те, що відповідач, яка є матір`ю дитини, фактично самоусунулася від належного утримання та виховання доньки, не бажає змінити своє ставлення, що свідчить про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками а тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки. Посилаючись на викладене, прохає суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за їх відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, з якої слідує, що учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження виданого 05.10.2006 року Броварківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 12 від 05.10.2006 року. Батьками є [PERSON] та [PERSON] . 02.11.2002 року між [PERSON] та [PERSON] Броварківською селищною радою Глобинського району Полтавською області був зареєстрований шлюб, номер актового запису 10, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015638310 від 29 липня 2015 року. 01.12.2023 року [PERSON] добровільно відмовилася від всіх батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а також надавала згоду на позбавлення її батьківських прав, про що нею була підписана нотаріально завірена заява приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Остаховою Н.П. та зареєстровано в реєстрі за № 1481. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дочки затверджений рішенням виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району від 19.12.2023 № 13, виконавчий комітет Градизької селищної ради як орган опіки та піклування вважає, що громадянка [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно виховання та утримання своєї дочки, не піклується про життя та здоров`я дитини, не цікавиться шкільним життям, матеріально не утримує, що вказує на свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Надаючи правову оцінку заявленим вимогам суд зазначає наступне. Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено що відповідач, будучи матір`ю неповнолітньої [PERSON] не створила умов для її проживання та виховання, не здійснює її утримання а тому є тою, що ухиляється від виконання нею батьківських обов`язків щодо неповнолітньої особи. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved