Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області, в якому просить: позбавити відповідача [PERSON] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . 28 квітня 2023 року суддею Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. ухвалено рішення про передачу справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області, про позбавлення батьківських прав на розгляд до Дзержинського районного суду міста Харкова. 05 липня 2023 року суддею Дзержинського районного суду міста Харкова Штих Т.В. відкрите спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 12.01.2008р. між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області складено актовий запис №11 та видане свідоцтво серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у нас народився син - [PERSON] , [INFO] про що відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис №717 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.07.2008р. Спільне життя з Відповідачем не склалося, у зв`язку з чим, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2019р., шлюб - розірвано. З 2017 року Відповідач не приймає участі у вихованні, а з січня 2022 року і в утриманні сина. 14.03.2019р. Броварським міськрайонним судом Київської області було ухвалене заочне рішення про стягнення з Відповідача на мою користь аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON] - [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 02 листопада 2018 року і до виповнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до наданого Ізюмським відділом державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розрахунку заборгованості по стягненню аліментів станом на 28.02.2023р. заборгованість по аліментам складає 28 000 грн. Позивач повідомила, що відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з сином взагалі, не те щоб в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти - фактично створились умови, які шкодять інтересам сина. Більше того, з початку війни, Відповідач жодного разу не поцікавився станом дитини, його безпекою та місцезнаходженням. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Син знаходиться на повному її утриманні. 06.07.2022 року, позивач уклала шлюб вдруге з [PERSON] , про що Козелецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) був складений актовий запис №92, а на підтвердження видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.07.2022р. Наразі, чоловік позивача є мобілізований військовослужбовцем, проходить військову службу у в/ч [NUMBER] . Має постійний дохід і утримує позивача та її сина повністю, у зв`язку з чим, позивач можу повністю присвятити себе вихованню сина. Середній дохід сім`ї позивача складає близько 100000 грн. на місяць. Позивач неодноразово повідомляла колишньому чоловіку про те, що сину необхідно зареєструвати місце проживання, оскільки це постійно ускладнює позивачу та сину життя, а саме всюди потребують підтвердження реєстрації місця проживання, а тому доводиться постійно звертатись до місцевого депутата для складання акту обстеження житлово-побутових умов, однак відповідач ігнорує її прохання. Також до початку війни в Україні, у позивача постійно виникали проблеми з виїздом дитини закордон на відпочинок. У зв`язку з цим, позивач звернулася до органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області, з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що їй було рекомендовано звернутися до суду. На підтвердження факт того, що позивач самостійно виховує сина, а відповідач не приймає жодної участі у житті сина окрім іншого позивачем були надані наступні документи: Декларація 0001-1Н57-АКА0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладена мною в інтересах сина 22.11.2021р.; Довідка ФОП [PERSON] від 24.02.2023р. про те, що при потребі в медичній допомозі дитину супроводжують [PERSON] (бабуся), [PERSON] (мама) або [PERSON] (тітка); Інформація про стан навчання та розвитку дитини [PERSON] , 2008 року народження, учня 9-А класу Броварського ліцею №6 від 22.02.2023р., згідно якого: «… Мама [PERSON] , приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини, підтримує контакт з класним керівником. Учень завжди веселий, життєрадісний, має друзів в класі. Данило врівноважений, спокійний. Його емоційний стан не викликає стурбованості. У спілкуванні з ровесниками доброзичливий, привітний. З повагою відноситься до старших. Завжди із задоволенням приходить на допомогу». Відповідно до довідок від лікаря-нарколога та лікаря психіатра, позивач має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря психіатра чи під наглядом лікаря-нарколога не перебуває. Від позивача за підписом представника позивача - адвоката Шевченко Ксенії Михайлівни надійшла заява, відповідно до якої просить розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просила позов задовольнити. Проти прийняття заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається, у зв`язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області також у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву разом з висновком Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходить з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст.9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] - копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видане 30.07.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 717. Відповідач [PERSON] вихованням та утриманням своєї дитини не займається, з дитиною не проживає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про сина. Піклується про сина, займається її вихованням, здоров`ям, створивши необхідні умови для проживання та розвитку сина його мати [PERSON] . Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Броварської міської ради Броварського району Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав від 30.05.2023 № 395, з метою захисту прав та інтересів дитини вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно сина- [PERSON] , [INFO] . Із змісту висновку випливає, що розглянувши питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно сина- [PERSON] , [INFO] з`ясовано, що хлопець разом із матір`ю, [PERSON] , тіткою - [PERSON] та бабусею [PERSON] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . В квартирі створені умови для проживання дитини. Відповідно до Інформація про стан навчання та розвитку дитини [PERSON] , 2008 року народження, учня 9-А класу Броварського ліцею №6 від 22.02.2023р., згідно якого: «… Мама [PERSON] , приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини, підтримує контакт з класним керівником. Учень завжди веселий, життєрадісний, має друзів в класі. Данило врівноважений, спокійний. Його емоційний стан не викликає стурбованості. У спілкуванні з ровесниками доброзичливий, привітний. З повагою відноситься до старших. Завжди із задоволенням приходить на допомогу». Згідно довідки ФОП [PERSON] від 24.02.2023р., при потребі в медичній допомозі дитину супроводжують [PERSON] (бабуся), [PERSON] (мама) або [PERSON] (тітка); З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно його сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved