Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

09.10.2023 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів, мотивуючи заяву тим, що 12 червня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк» ) надав [PERSON] кредит в розмірі 10 500, 00 гривень, згідно заяви №001-02776-120613. 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ було укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимог, відповідно до якого право вимоги до відповідача за кредитним договором передано позивачу. Станом на день звернення до суду розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 37\~774, 29 гривень, яка складається з: основної суми заборгованості\~ 8\~265, 44 гривень, заборгованості за нарахованими процентами по кредиту\~ - 4\~294, 86 гривень; заборгованості по комісіях 24\~552, 15 гривень; сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту\~428, 95 гривень; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків\~ 222, 89 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 2\~684, 00 грн судового збору та витрати на професійну правничу ( правову) допомогу. Позивач просить стягнути на його користь дану суму заборгованості з відповідача. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій ( ас 22). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 09.10.2023 року позовна заява була залишена без руху і наданий строк для усунення недоліків ( ас 23-25). 17.10.2023 року представник позивача подав до суду заяву на усунення, вказаних в ухвалі від 09.10.2023 року, недоліків ( ас 29-30). 18.10.2023 року на запит головуючого судді надійшла відповідь з ЄДДР про місце реєстрації відповідача ( ас 32), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 18.10.2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд справи з викликом сторін у судовому засіданні на 07.11.2023 року ( ас 33-34), яке ухвалою суду від 07.11.2023 року відкладено на 27.11.2023 року ( ас 48-49), яке ухвалою суду від 27.11.2023 року відкладено на 22.12.2023 року ( ас 61-62). Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи ( ас 67, 68, 72). 01.12.2023 року представник позивача подав суду заяву про розгляд справи в судових засіданнях без його участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує ( ас 69). Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була вчасно і належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи ( ас 72), причини неявки суду не повідомила. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно частини 4 статті 223, частини 1 статті 279 ЦПК України, на підставі статтей 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення ( виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 22.12.2023 року - дата складення повного судового рішення. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позовної заяви по суті, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що 12 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви № 001-02776-120613 ( далі Заява) на отримання кредиту в розмірі 10 500, 00 гривень, на строк 50 місяців, розмір процентної ставки 9, 99% річних, процентна ставка є фіксована, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3, 49 % в місяць. Відповідно до підпункту 3.1 Заяви [PERSON] підтвердила своє розуміння і згоду з тим, що погашення кредитної заборгованості здійснюватиме щомісячно не пізніше 12 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 625, 00 гривень, у відповідності до графіку платежів на відкритий рахунок, наведеному у додатку 1 до цієї пропозиції, який є невід`ємною частиною цієї пропозиції на відкритий рахунок, згідно п.2.7 цієї пропозиції, відповідно до порядку і умов визначених у пункті 2.4 глави 3 Правил ( ас 6). Відповідно до копії додатку №1 до Заяви [PERSON] ознайомилася із графіком платежів ( ас 7). Згідно анкети клієнта та Заяви, [PERSON] просила голову Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» здійснити надання кредитних коштів, відповідно до умов Кредитного договору №001-02776-120613 від 12 червня 2013 року в сумі 10 500, 00 гривень, шляхом їх зарахування на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ КБ «Надра», відділення № 0208 Луцьке РУ, код Банку 380764, з подальшим перерахуванням цих коштів на рахунок № [NUMBER] ____ , який відкритий в ПАТ «КБ Надра», код Банку 380764 ( ас 6, 8). Відповідно до документу №1 від 13 червня та інформації (довідки) про кредит № 001-02776-120613 від 12.06.2013 року [PERSON] було надано кредит у сумі 10 500,00 гривень (ас 10, 11). Згідно з договором №2253/к від 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс», укладений договір про відступлення прав вимог з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника за кредитним договором відступлено позивачу ( ас 12-14). Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за договором про відступлення прав і ПАТ «Дельта Банк» вибуло із правовідносин за кредитним договором № № 001-02776-120613 від 12.06.2013 року, що також підтверджується платіжним дорученням №48 від 26.05.2020 року та платіжним дорученням №49 від 27.05.2020 року ( ас 17, 18). Відповідно до витягу з додатку №1 до Договору 2253/К про відступлення права вимоги від 02 червня 2020 року, датою отримання кредиту [PERSON] є 12 червня 2013 року, дата погашення кредиту 11 серпня 2017 року, основна заборгованість за тілом кредиту 8\~265, 44 гривень, заборгованість за нарахованими процентами за кредитом 4\~294, 86 гривень, заборгованість по комісіям 24\~552, 15 гривень, загальна сума заборгованості по договору, станом на 02 червня 2020 року\~ 37\~112, 45 гривень ( ас 15). Відповідач даний розрахунок заборгованості перед позивачем не заперечила і не спростувала, хоча суд надав їй таку можливість. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частини 1\~статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За нормою\~статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею\~516\~ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 від 23.09.2015 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2020 у справі № 681/44/15-ц. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору №001-02776-120613 від 12.06.2013 року, що був укладений між первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Судом встановлено, що невиконанням умов договору позики порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати повернення позичальником основного боргу (позики) за тілом кредиту 8\~265, 44 гривень, заборгованість за нарахованими процентами за кредитом 4\~294, 86 гривень, заборгованість по комісіям 24\~552, 15 гривень, загальна сума заборгованості 37\~112, 45 гривень. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ТОВ в цій частині. В частині вимог про стягнення 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту\~- 428, 95 гривень, та 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків -\~222, 89 гривень, суд зазначає наступне. Позивач не надав суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині, зокрема розрахунку вказаних сум, не зазначив період їх нарахування, що позбавляє суд можливості перевірити вірність розрахунків позивача в цій частині вимог. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині за їх недоведеністю. Вирішуючи питання судових витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно частин 1, 2\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача про відшкодування витрат за надану правничу допомогу, то суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1, 2 статті\~137 ЦПК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно пункту 1 частини 2\~статті 141 ЦПК\~України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно частини 8\~статті 141 ЦПК\~України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно частини 4\~статті 137 ЦПК\~України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу ( акту прийому-передачі виконаних робіт, розрахунку роботи адвоката, платіжних документів тощо), суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну (правничу) допомогу. Згідно з частини 1\~статті 141 ЦПК України\~суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 2 636 гривень 97 копійок (37\~112, 45 грн. / 37 774, 29 грн. х 2 684, 00 грн. = 2 636, 97 гривень).

Outcome: partial