Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

У серпні 2023 року до Фастівського міськрайонного\~суду Київської\~області звернувся [PERSON] (надалі по тексту позивач) із позовом до [PERSON] (надалі по тексту відповідач), третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 99\~532,16 грн., моральну шкоду у сумі 50\~000,00 грн., судові витрати у розмірі 8\~147,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] належить на праві власності транспортний засіб ВАЗ 21214 д.н.з. [NUMBER] . 11.03.2023 о 10 год. 30 хв., [PERSON] будучи учасником дорожнього руху на автомобільній дорозі Р-04 (51 км+1310 м) у Фастівському районі Київської області, керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser д.н.з. [NUMBER] , порушив вимоги пунктів 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, а саме: не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкостів руху, не дотримався безпечної дистанці та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21214 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду, в результаті чого цей транспортний засіб став не керований, а тому здійснив зіткнення з деревом. В результаті зазначеної ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження та травмовано [PERSON] . Вина відповідача у вчиненні вказаної ДТП встановлена постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2023 року. Після ДТП позивач потрапив у лікарню з тілесними ушкодженнями: струс головного мозку, забійна рвана рана тімяної частини голови праворуч. Позивач проходив лікування у медичному закладі. Вартість процедур та купівля ліків склали 10\~624,54 грн. Згідно висновку експерта №49, складеного [PERSON] , матеріальний збиток позивача за пошкодження авто складає 214\~920,00 грн. За складання даного висновку позивач сплатив 6\~000,00 грн. На час ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. МТСБУ виплатило позивачу суму страхованого відшкодування у розмірі 126\~012,38 грн. Таким чином, сума непокритої шкоди за підрахунком позивача складає 99\~532,16 грн. (214\~920,00 грн. - 126\~012,38 грн. + 10\~624,54 грн.). Крім того, позивачу заподіяно моральну шкоду, через порушення звичного ритму життя, проходження лікування, яка ним оцінена у 50\~000,00 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач не сплачує кошти, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Відзиву на позовну заяву не надходило. У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, конверт із судовою повісткою повернувся без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 6\~ст. 128 ЦПК України\~судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Як передбачено п.2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п.3 ч.8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є:\~\~день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України). Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається\~належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 22.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Суд, заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «ВАЗ 21214» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 23). Постановою Фастівського районного суду Київської області від 30.03.2023 року у справі №381/1112/23 [PERSON] \~ визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції вказаної статті (а.с. 5). Вказаною постановою встановлено, що 11.03.2023 о 10 год. 30 хв., [PERSON] будучи учасником дорожнього руху на автомобільній дорозі Р-04 (51 км+1310 м) у Фастівському районі Київської області, керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser д.н.з. [NUMBER] , порушив вимоги пунктів 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, а саме: не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкостів руху, не дотримався безпечної дистанці та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21214 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду, в результаті чого цей транспортний засіб став не керований, а тому здійснив зіткнення з деревом. В результаті зазначеної ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою\~28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки «ВАЗ 21214» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні. За змістом\~ст.\~22\~ЦК України,\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як передбачено\~ст.\~1192\~ЦК України,\~\~з урахуванням\~обставин справи\~суд за\~вибором потерпілого\~може зобов`язати\~особу,\~яка завдала\~шкоди майну,\~відшкодувати її\~в натурі\~(передати\~річ того\~ж роду\~і такої\~ж якості,\~полагодити пошкоджену\~річ тощо)\~або відшкодувати\~завдані збитки\~у повному\~обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За умови ч. 1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial