Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторонни знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2016 року. Шлюб зареєстрований Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №518. Причиною звернення до суду з позовом про розлучення стало те, що спільне життя між ними не склалася, на даний час не ведуть спільного побуту, проживають окремо. 12.06.2018 він спільно з відповідачкою подали заяву про розірвання шлюбу, яке не має дітей до Ковельського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Проте відповідач не дочекавшись рішення виїхала за кордон, і до цього часу не звернулась. Останніх п`ять років йому не відомо де і як проживає відповідач. Вона теж не цікавиться його життям. За таких умов шлюб носить формальний характер, з огляду на що збереження сім`ї та подальше спільне проживання неможливе. Прохає термін на примирення не надавати. Від шлюбу дітей немає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Згідно\~ст.81 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст.\~12, ч.1,\~2\~ст.13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядаєсправи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 16.06.2023 р. на адресу відповідача було направлено лист з копією ухвали про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі та датою судового засідання. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подала, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку\~ст.83 ЦПК України\~суду не надала. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася без поважних причин, хоча про час, місце та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Беручи до уваги викладене, а також відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відповідності до вимог\~ст.280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області позивач та відповідач 05 листопада 2016 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №518. Згідно ч.1\~ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з позовної заяви, позивач з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, спільногого сподарства не ведуть, шлюбні стосунки фактично припинені, дітей не мають. Слід зазначити, що за час перебування справи в суді а ні позивач, а ні відповідач не надали суду доказів на підтвердження, що бажають мати час для примирення, що ними здійснювалися дії, направлені на збереження сім`ї та навпаки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно\~ст.105 СК України\~вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторонни припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вирішуючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу тому повинен бути розірваний. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати у справі слід залишити за позивачем, відповідно до заяви. На підставі викладеного, ст.ст.\~104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved