Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Підлетейчук М.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства загальну суму заборгованості за кредитним договором №1206-3819 від 15 травня 2023 року у розмірі 57 760 гривень, з яких: 6 000 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 51 760 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Також, позивач просить стягнути з відповідача 2 147,20 гривень судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 травня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1206-3819, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 12 000 гривень на строк 300 днів, із заявленим строком 21 день, із зниженою ставкою 2,50 % в день, стандартна ставка 3,00 % в день. Відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином, внаслідок чого станом на 03 жовтня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 57 760 гривень, з яких: 6 000 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 51 760 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судове\~засідання представник\~позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не з`явився, проте надав до суду клопотання про розгляд справ без його участі, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник подав до суду заяву, у якій позовні вимоги Товариства визнає частково, просив розгляд справи провести без їх участі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сімчук І.А. через підсистему "Електронний суд" надіслав відзив на позовну заяву, в якому позов визнає частково, а саме борг у загальному розмірі 9 000 гривень, з яких: 6 000 гривень - заборгованість за кредитом та 3 000 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом, з мотивів того, що борг за відсотками у 8,62 разів перевищує розмір боргу, що відповідно складає 89,61 % від розміру усієї заборгованості, що порушує загальні засади цивільного законодавства, якими є справедливість, добросовісність та розумність. Представник позивача своїм правом надання відповіді на відзив не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Судом встановлено, що15 травня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1206-3819. Даний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А1982. Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів у розмірі 12 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а останній зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (п.п. 2.3. п. 2 договору про відкриття кредитної лінії). Згідно з п.п. 4.2 п. 4 договору про відкриття кредитної лінії, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитомфіксована. Базовий період складає 14 чотирнадцять календарних днів. Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартною 3,0 % за кожен день користування кредитом; зниженою - 2,5 % за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом (п. 4 договору про відкриття кредитної лінії). Відповідно до п.п. 4.8 п. 4 договору про відкриття кредитної лінії, строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 09 березня 2024 року. Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1206-3819 від 15 травня 2023 року видача кредитних коштів здійснювалася за допомогою системи LIQPAY, платіж №2310017296 від 15 травня 2023 року у сумі 12 000 гривень на номер платіжної карти [NUMBER] з призначенням платежу: «видача кредитних коштів за договором №1206-3819 від 15 травня 2023». Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором А1982 у договорі приєднався до Правил надання споживчих кредитів визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Спірний договір про відкриття кредитної лінії №1206-3819 від 15 травня 2023 року підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ст.ст. 526, 530, 536 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме в порядку передбаченому договором перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 12 000\~гривень на платіжну картку [NUMBER] , що не заперечується відповідачем та підтверджується, зокрема, довідкою про перерахування суми кредиту №1206-3819 від 15 травня 2023 року та розрахунком заборгованості. В той же час, відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за тілом кредитом. Так, з Довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вбачається, що станом на 03 жовтня 2023 року у відповідача виникла загальна заборгованість в розмірі 57 760 гривень, з яких: 6 000 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 51 760 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Вимога про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які Відповідач не міг оцінити належно. Крім того, з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абз. З пп. 3.2 п. З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). Окрім цього, як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013, у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення. У цьому рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. Також самого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20. Враховуючи наведене, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 51 760 гривень не є співрозмірною сумі кредиту у 12 000 гривень, тому суд доходить висновку про зменшення розміру відсотків до розміру заборгованості за кредитом, а саме до 6 300 гривень, які були визначені договором про відкриття кредитної лінії №1206-3819 від 15 травня 2023 року. Суд приходить до висновку, що саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial