Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.01.2012 між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Під час шлюбу в них народився син, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачкою. 22 жовтня 2019 року Яворівським районним судом Львівської області у справі №460/5231/19 було винесено судовий наказ, на підставі якого з нього в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.10.2019. На даний час у нього на утриманні окрім [PERSON] , [INFO] , перебувають ще двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 02.03.2023, справа №944/105/23 з нього також стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 астини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу, справа №944/5231/19 від 22.10.2019, виданого Яворівським районним судом Львівської області на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що сторонам не оспорюється. Від подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 червня 2012 року, виданим Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області. [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , що сторонами не оспорюється. Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2019 року у справі № 944/5231/19 було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви - 18 жовтня 2019 року. 14 січня 2020 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області. В даному шлюбі у позивача [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, сурії [NUMBER] , виданим 11.06.2020 виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Львівської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 11.04.2022 Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 05.05.2023 позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 09.01.2023року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, починаючи з дня подання заяви 09.01.2023року до досягнення дітьми трьохрічного віку. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За змістом ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, так і погіршення здоров`я як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що з моменту присудження аліментів у нього у другому шлюбі народилось двоє дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на користь яких також стягуються аліменти в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 09.01.2023року, що в результаті обумовило значне погіршення його матеріального становища, та можливості сплачувати аліментив повній мірі на утримання [PERSON] . Ненадання позивачем інформації щодо отримання заробітної плати, позбавляє суд можливості, реально оцінити дохід та матеріальне становище позивача, як платника аліментів та його можливість сплачувати в тому чи іншому розмірі аліменти. Суд зазначає, що відповідно до норм ст. ст. 12, 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення зазначених вимог процесуального закону, [PERSON] належними та допустимими доказами не довів та не підтвердив погіршення його майнового стану у зв`язку із утриманням інших дітей. Також позивач взагалі не надав будь-яких відомостей щодо його матеріального стану (доходів) за попередні роки, на підставі чого суд міг би встановити його реальний майновий стан та динаміку змін, зокрема, його погіршення (суттєвого зменшення доходів та/чи суттєве збільшення витрат), в такій мірі, що це об`єктивно перешкоджає йому сплачувати аліменти на утримання дітей у встановленому судом розмірі. Враховуючи наведене та дослідженні в судовому засіданні всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] слід залишити без задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, а тому витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed