Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Костюк Любов Тарасівна, звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 244, а також стягнути з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 5000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 04 серпня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 244. Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] .Після реєстрації шлюбу позивач не змінювала своє дівоче прізвище. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 553. Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] видане 01.11.2013 року. Позивач зазначає, що протягом останнього часу відношення з відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З серпня 2023 року сторони повністю припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем не можливе і суперечить її інтересам та інтересам їх сина. Відповідач майже не брав участі в забезпеченні сім`ї та забезпеченні інтересів дитини, тому позивач вважає за необхідне розірвати шлюб. 06\~листопада 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 244, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, серії [NUMBER] від 01.11.2013 року, актовий запис № 553. Позивач вказує, що протягом останнього року відношення з відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З серпня 2023 року сторони повністю припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем не можливе і суперечить її інтересам та інтересам їх сина. Відповідач майже не брав участі в забезпеченні сім`ї та забезпеченні інтересів дитини. Відповідач погодився з даними обставинами, подавши до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, заперечень не надав. Отже, суд вважає визнані відповідачем обставини такими, що не підлягають доказуванню. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям не заявлено. Спору з приводу визначення місця проживання спільних дітей також не заявлено. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить їх інтересам. Також позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 5000 грн. щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Зазначене твердження викладене в ст. 141 Сімейного кодексу України, згідно із якою - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що після припинення шлюбних стосунків між сторонами дитина проживає з матір`ю, позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні, що не оспорюється відповідачем. Відповідач погодився з розміром аліментів, які просить стягнути позивач на утримання дитини. Згідно наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач працездатний та є фізичною особою-підприємцем. Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на у тримання дитини в заявленому позивачем розмірі, а тому позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Стосовно розподілу судових витрат, враховуючи вимоги п. 1 ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про стягнення з нього на користь позивача половини від суми судового збору, сплаченого за позовну вимогу про розірвання шлюбу, що становить 536,80 грн., а інша половина судових витрат в розмірі 536,80 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави за позовну вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач відповідно до вимог ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору по даній категорії позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved