Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 17 898,70 грн (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень 70 копійок) в порядку регресу; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1 073,60 грн витрат на сплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.02.2020 між Кредитною спілкою Оберіг та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №14к5 за програмою Стандарт, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 15 000,00 грн строком на 12 місяців. Виконання зобов`язання по поверненню кредиту за вказаним вище договором забезпечено договором поруки №14к5 від 17.02.2020, укладеним між Кредитною спілкою Оберіг та позивачем [PERSON] , згідно якого він взяв на себе солідарну з позичальником відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] зобов`язань по договору. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] покладених на нього зобов`язань, 09 грудня 2021 року Корольовським районним судом м.Житомира було винесено рішення у справі №296/4958/21 яким задоволено позов Кредитної спілки Оберіг і стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної спілки Оберіг заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 14 212,33 грн, та 3 686,37 грн процентів за користування кредитом, що становить 17 898,70 грн. 08.07.2022 головним державним виконавцем Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Расеньчук К.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №296/4958/21, та 13.02.2023 в межах вказаного вище виконавчого провадження винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] . Також вказує, що в червні 2023 року він в повному обсязі сплатив заборгованість згідно виконавчого листа №296/4958/21, та 05.06.2023 старшим державним виконавцем Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Батиком А.О. винесено постанову про закриття виконавчого провадження №69331331. Вважає, що сплачена ним, як поручителем, сума заборгованості за договором про споживчий кредит №14к5 від 17.02.2020 в розмірі 17 898,70 грн підлягає стягненню з відповідача на його користь в порядку регресу. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у вищевказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, двічі направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулися до суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Враховуючи, що справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, ненадходження відзиву на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17 лютого 2020 року між Кредитною спілкою Оберіг та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №14к5 за програмою Стандарт від 17 лютого 2020 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн на споживчі потреби строком на 12 місяців з 17 лютого 2020 року по 17 лютого 2021 року, та зобов`язався його сплатити в кінці дії договору, у відповідності до графіку розрахунків. 17 лютого 2020 року між Кредитною спілкою Оберіг та [PERSON] було укладено договір поруки №14к5, відповідно до умов якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за зобов`язаннями позичальника - [PERSON] , які виникають з умов договору споживчого кредиту №14к5 від 17 лютого 2020 року, та додаткових договорів до нього, в повному обсязі цих зобов`язань. Пунктами 3.1 розділу 3, 4.1 та 4.2 розділу 4 вищевказаного договору поруки №14к5 передбачено наступне: сторони договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості; строк дії договору поруки - 10 років з моменту підписання; порука припиняється у разі: закінчення строку дії, або ж у разі повного погашення заборгованості за договором споживчого кредиту від 17 лютого 2020 року, а також усіх витрат, які були понесені у зв`язку з поверненням такої заборгованості. Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 09 грудня 2021 року у цивільній справі №296/4958/21 позов Кредитної спілки Оберіг задоволено, стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь Кредитної спілки Оберіг заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 14 212,33 грн, 3 686,37 грн процентів за користування кредитом, що разом становить 17 898,70 грн. 18 лютого 2022 року Корольовським районним судом м.Житомира на підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист №296/4958/21. Постановою головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Расеньчук Катерини Миколаївни від 08 липня 2022 року відкрито виконавче провадження ВП №69331331 з виконання виконавчого листа №296/4958/21 виданого 18.02.2022. Постановою головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Паламарчук Тетяни Ярославівни від 13 лютого 2023 року в межах виконавчого провадження ВП №69331331 накладено арешт на грошові кошти [PERSON] . Постановою старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Батика Артема Олеговича від 05 червня 2023 року виконавче провадження з примусовго виконання виконавчого листа №296/4958/21 виданого 18.02.2022 закінчено у зв`язку зі сплатою боржником боргу в повному обсязі. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії квитанції №0.0.3026184138.1 від 01.06.2023, [PERSON] перерахував на рахунок, належний Кредитній спілці Оберіг кошти в розмірі 19 337,00 грн. Згідно повідомлення голови правління Кредитної спілки Оберіг Сергія Залуцького від 21 серпня 2023 року №410 вбачається, що за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира №296/4958/21 від 09.12.2021 Кредитна спілка Оберіг не має будь яких майнових претензій, за вищевказаним боргом кошти на рахунок КС Оберіг надійшли від [PERSON] та рішення суду фактично виконано. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового звороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно положень ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України). Відповідно до п.3 ч.1 ст.512 ЦК України підстави заміни кредитора у зобов`язанні виникають у разі виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Відповідно до ч.1, 2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно ст.556 ЦК України, після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним. Правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов`язання, що узгоджується з п.3 ч.1 ст.512 ЦК України, в якій передбачений спосіб заміни кредитора в зобов`язані внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Перехід до поручителя прав кредитора у зобов`язанні після виконання ним обов`язку боржника відбувається на підставі прямої вказівки закону, жодних інших дій для переходу такого права вчиняти не потрібно. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі №910/21214/17, та від 17 квітня 2019 року у справі №910/6381/18. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України, відповідно до положень якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, позивач [PERSON] , як поручитель, в повному обсязі сплатив стягнуту на підставі рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 09 грудня 2021 року у цивільній справі №296/4958/21 суму заборгованості за договором про споживчий кредит №14к5 за програмою Стандарт від 17 лютого 2020 року, яка виникла внаслідок неповернення відповідачем [PERSON] отриманого кредиту, у зв`язку з чим до нього перейшло право вимоги до відповідача з приводу відшкодування сплаченої суми заборгованості за договором про споживчий кредит в розмірі 17 898,70 грн. Враховуючи вищевикладене, cуд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 17 898,70 грн, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073,60 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved