Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 27 серпня 2019 року між ПрАТ «СК «Аркс» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 342а9ц, предметом якого є страхування транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] . 27 січня 2020 року в місті Києві відбулася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який керував автомобілем на законних підставах, та транспортного засобу «Land Rover Range Rover», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок пригоди автомобіль «Nissan X-Trail» зазнав механічних пошкоджень. Вина відповідача у порушенні Правил дорожнього руху, які призвели до події, встановлена постановою Печерського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року у справі № 757/5117/20-п. На підставі заяви потерпілої особи про настання страхового випадку, позивачем складено страховий акт № ARX2538641 від 04 лютого 2020 року та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 22254,44 грн та 16250,00 грн франшизи, яке було сплачено шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування. Цивільно правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «Land Rover Range Rover», д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо транспортної пригоди була застрахована в АТ СГ «ТАС» згідно полісу № АО/553126. Ліміт відповідальності АТ СГ «ТАС» складає 100000,00 грн, франшиза 950,00 грн. За заявою ПрАТ «СК «Аркс»» АТ СГ «ТАС» відшкодувало 29672,88 грн, що відповідає ліміту відповідальності страховика згідно полісу. При цьому під час розрахунку суми відшкодування АТ СГ «ТАС» вирахувало франшизу у розмірі 950 грн та коефіцієнт фізичного зносу автомомбіля «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , що склав 0,3088 і дорівнює 7881,56 грн. Відтак сума 8831,56 грн є невідшкодованою позивачу \~ \~ \~ \~ Посилаючись на правила статті 27 Закону України «Про страхування», статті 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 993, статті 1191, 1194 ЦК України, просила стягнути з відповідача 8831,56 грн суми збитків, які не відшкодовані страховим відшкодуванням АТ СГ «ТАС» та 2684,00 грн судових витрат у виді сплаченого судового збору. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. від 20 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 20 липня 2023 року та 22 серпня 2023 року відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 01 серпня 2023 року та 29 серпня 2023 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручено йому належним чином. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень\~статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. 27 січня 2020 року о 15.08 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Land Rover Range Rover Sport», д.н.з. [NUMBER] , по площі Бесарабська, 5 у місті Києві, порушив пункт 10.3. Правил дорожнього руху при перестроюванні, не надав дорогу в русі транспортному засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року у справі № 757/5117/20 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрите в зв?язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постанову відповідач не оскаржував, вона набрала чинності 18 серпня 2020 року. Вказані обставини підтверджуються даними постанови Печерського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року у справі № 757/5117/20 (а.с. 14), довідки про дорожньо транспортну пригоду № 3020029432337953, виданої Управлінням патрульної поліції в місті Києві 16 березня 2020 року (а.с. 13), протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 452526 від 27 січня 2020 року (а.с. 15), схеми ДТП від 27 січня 2020 року (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 44). Транспортний засіб «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , застрахований відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 342а9ц, укладеного 27 серпня 2019 року між ПрАТ «СК «Аркс» та [PERSON] (а.с. 35-42) Згідно даних додаткової угоди № 342а9ц.1 від 27 серпня 2019 року вигодонабувачем за вказаним договром страхування є власник автомобіля [PERSON] (а.с. 43). На момент дорожньо транспортної пригоди цивільно правова відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «Land Rover Range Rover» була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно полісу № АО5531263. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100000,00 грн, франшиза 950,00 грн (а.с. 46). 27 січня 2020 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Аркс» із заявою про настання страхового випадку. Відповідно до даних акту технічного огляду транспортного засобу № 2503 від 28 січня 2020 року, здійснено технічний огляд транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , та визначено перелік ремонтно-відновлювальних робіт, необхідних для відновлення технічного стану вказаного автомобіля (а.с. 27-34). Загальна вартість проведених ремонтно відновлювальних робіт транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , склала 38504,44 грн з ПДВ (32087,03 грн без ПДВ). Вказані обставини підтверджуються даними ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 29 січня 2020 року (а.с. 21-22), рахунку на оплату ТОВ «Кий Авто Груп» № ФС843514023 від 29 січня 2020 року (а.с. 20), даними акту виконаних робіт (наданих послуг) № ТО200129014, складеного 28 лютого 2020 року ТОВ «Кий Авто Груп» (а.с. 25-26). На підставі поданих страхувальником та зібраних страховиком документів складено розрахунки сум страхового відшкодування та страхові акти № ARX2538641 від 04 лютого 2020 року та № ARX2541968 від 19 лютого 2020 року, відповідно до яких розмір страхового відшкодування визначено в загальній сумі 38504,44 грн (а.с. 18, 19, 23, 24). Вказаний розмір заборгованості сплачено ПрАТ «СК «Аркс» на рахунок ТОВ «Кий Авто Груп». Факт сплати коштів підтверджується даними платіжних доручень № 639508 від 05 лютого 2020 року на суму 22254,44 грн, № 644104 від 20 лютого 2020 року на суму 16250,00 грн (а.с. 12). 06 квітня 2020 року ПрАТ «СК «Аркс» звернулося до АТ «СГ «ТАС» із заявою про стягнення заборгованості, в якій просило відшкодувати в порядку регресу 38504,44 грн за полісом ОСЦПВ № АО 005531263 (а.с. 47). Згідно даних листа АТ «СГ «ТАС» № 00629/0121 від 03 березня 2021 року, розрахунку коефіцієнту фізичного зносу КТЗ «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , належна сума страхового відшкодування складає 29672,88 грн (38504,44 грн - 950,00 грн франшизи -7881,56 грн коефіцієнта зносу замінених складових деталей) (а.с. 48, 49, 50, 51). З даних інформаційної картки щодо зарахування коштів на тахунок ПАТ «СК «Аркс» вбачається, що АТ «СГ «ТАС» перерахувало на рахунок ПАТ «СК «Аркс» страхове відшкодування у розмірі 29672,88 грн (а.с. 52). 11 березня 2021 року ПАТ «СК «Аркс» направило [PERSON] претензію № СУ/008857/4-3 з вимогою відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди, яка була заподіяна внаслідок його дій, та страховою виплатою, яку здійснило АТ «СГ «ТАС» на користь ПАТ «СК «Аркс» (а.с. 17). Мотиви суду та застосовані норми права Суд,\~дослідивши надані\~документи і\~матеріали,\~всебічно та\~повно з?ясувавши\~обставини справи,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об?єктивно оцінивши\~в сукупності\~докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~спору по\~суті,\~дійшов висновку,\~що позов\~належить задовольнити повністю. Відповідно до частини 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому звязку з порушенням. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов?язану з використанням транспортних засобів. Як встановлено у пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року\~ визначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно зі статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.\~ Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обовязку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, повязана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоровя, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У випадку, коли для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Пунктом 32.7 частини 1 статті 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, повязану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Згідно статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні приписи містяться у статті 993 ЦК України. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена у ст. 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. На підставі статті 980 ЦК України та статті 4 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов?язані з: життям, здоров?ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Спірні правовідносини, регулюються положеннями статті 27 Закону України «Про страхування» і статті 993 ЦК України. Дані норми законодавчо закріплюють перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування, права вимоги страхувальника, яке він має до особи, відповідальної за збитки. Таке право страховика іменується правом на суброгацію. Суд зауважує, що позивач помилково ототожнив поняття «суброгація» і «регрес», внаслідок чого просить в позовній заяві застосувати до спірних відносин одночасно статтю 993 та статтю 1191 ЦК України. Суброгація - це перехід до страховика на підставі відповідного акту права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми). Суд встановив, що позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка складає 8831,56 грн. Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв?язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов?язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов?язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відтак, до позивача перейшло право вимоги до відповідача на підставі статті 993 ЦК України - в порядку суброгації. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, обов?язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постанова судді Печерського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року у справі № 757/5117/20 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності набрала чинності та є обов?язковою для суду з питань чи мали місце дії, наслідком яких було настання страхового випадку та сплата страхового відшкодування, та чи вчинені вони саме відповідачем. Факти, встановлені постановою судді з вказаних питань, не можуть бути оспорені при розгляді даної справи. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона\~сама визначає\~стратегію свого\~захисту,\~зміст своїх\~вимог і\~заперечень,\~а також\~предмет та\~підстави позову,\~тягар доказування\~лежить на\~сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Обов?язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов?язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у звязку із їх недоведеністю. Згідно правил\~статті 263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв?язку, суд дійшов висновку, що позивач довів наявність правових підстав для покладення на відповідача цивільної відповідальності за наслідки дорожньо-транспортної події, зокрема причинно-наслідковий звязок між діями відповідача та завдання матеріально шкоди позивачу, які відповідачем не спростовані. Cуд\~дійшов висновку,\~що позовні\~вимоги\~\~підтверджені матеріалами\~справи та\~підлягають задоволення\~як такі,\~що виникли\~в порядку\~суброгації. Розмір заподіяних матеріальних збитків визначено як різницю між фактичним розміром шкоди та сплаченим позивачу страховим відшкодування, яка становить 8831,56 грн. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2684,00 грн. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила, судовий збір в розмірі 2684,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved