Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

20 жовтня 2023 року до суду надійшла позовна заява в якій представник позивача просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис №31. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що у сторін останні півтора року в силу різних поглядів на подальше спільне життя, виникла непереборна несумісність характерів, перестали існувати сімені стосунки. У сторін різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки. Позивач та відповідач перестали вести спільне господарство, мають окремий бюджет. Втрачено фізичні та духовні зв`язки. Другий рік проживають окремо. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою судді\~від 03\~листопада 2023\~року,\~після виконання\~вимог ч.\~6\~ст.\~187\~ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 30.11.2023 року. Ухвалою судді\~від 30.11.2023\~року було відкладено судове засідання на підставі ст. 223 ЦПК України. В призначене судове засідання 19.12.2023 року сторони не з`явились. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджено зворотним поштовим повідомленням. В матеріалах справи міститься заява яка надійшла через систему «Електронний суд», про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання неодноразово повідомлялася за адресою зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою повернуто до суду з відміткою про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті «Судової влади України». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подано. Відповідно до ухвали від 19.12.2023\~року суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів\~справи судом\~встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 16 березня 2006 року відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Славутицького\~міського управління\~юстиції Київської\~області копія\~якого долучена\~до справи, [PERSON] \~ [INFO] \~та [PERSON] [INFO] , 16 березня 2006 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 31. Після\~державної реєстрації\~шлюбу прізвища:\~чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження виданого повторно Серія [NUMBER] , та [PERSON] [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , копії яких долучені до матеріалів справи. Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна сторони не мають. Питання визначення місця проживання дітей та їх утримання відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з приводу розподілу спільного майна та утримання дітей у сторін на час розгляду даної справи у суді відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка не змінювала прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище - « [PERSON] ». На підставі п.1.3 ч.2 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачем було сплачено судовий збір в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: approved