Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - позивач, ПАТ «СК «УНІКА») звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завданні збитки у розмірі 130 969,19 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 09.10.2017 року між ПАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 011175/4610/0000055, предметом якого є майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] . 07.07.2018 року у м. Києві на Набережному шосе сталася ДТП за участю трьох транспортних засобів: автомобіля марки «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «Mazda», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . У постанові Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року у справі № 757/42332/18-п зазначено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення [PERSON] 07.07.2018 о 10 год. 45 хв. у м. Києві на Набережному шосе, керуючи автомобілем марки «Мазда», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Субару», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ), який відкинуло вперед, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Мітсубіші» державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ). Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в частині скоєння зіткнення з автомобілем марки «Субару», вважається доведеною повністю. Дана постанова набрала законної сили 08.02.2019 року. У постанові Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року у справі № 757/42330/18-п зазначено, що [PERSON] 07.07.2018 року о 10 год. 45 хв., в м. Києві на Набережному шосе, керуючи автомобілем марки «Субару», державний номерний знак [NUMBER] , порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубіші», державний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ). Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважається доведеною повністю. Дана постанова набрала законної сили 08.02.2018 року. Внаслідок вказаної ДТП, застрахованому транспортному «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, внаслідок чого [PERSON] зазнав матеріальних збитків. На момент вчинення ДТП, власник автомобіля «Mazda», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач, не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 07.07.2018 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Уніка» із заявою № 00265199 про подію, що має ознаки страхового випадку. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля, ПрАТ «СК «Уніка» було замовлено ведення оцінки майна з метою визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до звіту СПД [PERSON] про оцінку КТЗ від 16.08.2018 року № 01/16/08, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Subaru», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає 151 001,10 грн. Відповідно до рахунку ТОВ «Інтерциклон» № [NUMBER] від 16.08.2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Subaru», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 150 914,92 грн. 17.08.2018 року ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування у розмірі 150 914,92 грн. Відповідно до наказу ПрАТ «СК «Уніка» № (00265199)1 від 30.11.2018 року, нараховано регрес по справі № 00265199 у розмірі 130 969,19 грн., оскільки комісія ПрАТ «СК «Уніка» визначила, що загальна вартість відновлювального ремонту задньої частини та 50% передньої частини автомобіля «Subaru», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 130 969,19 грн. Позивач зазначає, що до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» в порядку суброгації. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2021 року, справу було передано судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіній О.О. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2021 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2021 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.03.2022 року; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] (далі - третя особа-1, [PERSON] ). 10.01.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшли докази направлення позовної заяви з додатками третій особі-1. 15.03.2022 року справу було знято зі складу у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, суддів та працівників апарату суду та призначено до судового розгляду на 03.11.2022 року. 15.09.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Проца А.В. надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року відзив представника відповідача у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування повернуто представнику відповідача без розгляду. 28.09.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Проца А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на відсутність вини [PERSON] у пошкодженні передньої частини автомобіля «Subaru», державний реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки з пояснень, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що зіткнення автомобіля марки «Subaru» з автомобілем марки «Mitsubishi» сталося за часом перед зіткненням, яке скоїв [PERSON] . Отже, з розрахунку підлягають виключенню пошкоджені деталі передньої частини автомобіля «Subaru» на суму 56 001,31 грн. Крім того, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», відтак, вимоги ПрАТ «СК «Уніка» повинні бути заявлені саме до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта». Вважає [PERSON] неналежним відповідачем у справі. 02.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Проца А.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи та долучено оригінал полісу № АМ/0897941 від 08.07.2017 року. 03.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, від третьої особи-1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 03.11.2022 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи листа МТСБУ від 03.10.2022 року № 9-03/22142. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 09.03.2023 року. 06.03.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року залучено до участі у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - третя особа-2, ТДВ «СТ «Домінанта»). Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву, оригінал полісу, та, у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 15.06.2023 року. 26.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Проца А.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву на адресу ТДВ «СТ «Домінанта». 12.06.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. 15.06.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Проца А.В. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 15.06.2023 року, без фіксування технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2023 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 10.10.2023 року. 09.10.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. 10.10.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 21.12.2023 року. 08.11.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла уточнена позовна заява (з урахуванням ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року про залучення до участі у справі третьої особи). 18.12.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. В судове засідання 21.12.2023 року з`явився представник відповідача. Представник позивача, третя особа-1 та представник третьої особи-2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Позивач у клопотанні від 18.12.2023 року просив розглядати справу за відсутності представника. Третя особа-1 у заяві від 03.11.2022 року просив розглядати справу за його відсутності. Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності інших учасників справи. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав та просив у позові відмовити. Вислухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що [PERSON] є власником транспортного засобу «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] (том 1, а. с. 35). 09.10.2017 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 011175/4610/0000055, предметом якого є майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] (том 1, а. с. 12-25). Відповідно до довідки № 3018199516672214 про дорожньо-транспортну пригоду від 07.07.2018 року, 07.07.2018 року у м. Києві на Набережному шосе сталася ДТП за участі трьох транспортних засобів: автомобіля марки «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «Mazda», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (том 1, а. с. 26-27). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року у справі № 757/42332/18-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року у справі № 757/42330/18-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (том 1, а. с. 30-31). 07.07.2018 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою №00265199 про подію, що має ознаки страхового випадку (том 1, а. с. 32-33). Відповідно до звіту СПД [PERSON] про оцінку КТЗ від 16.08.2018 року № 01/16/08, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Subaru», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає 151 001,10 грн. (том 1, а .с. 36-60). Відповідно до рахунку ТОВ «Інтерциклон» № ІВР9005712 від 16.08.2018 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Subaru», державний реєстраційний номер [NUMBER] , складає 150 914,92 грн. (том 1, а. с. 61-62). Відповідно до страхового акту № 00265199 від 17.08.2018 року, сума страхового відшкодування становить 150 914,92 грн. (том 1, а. с. 63). Згідно з платіжним дорученням № 038821 від 20.08.2018 року ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало на рахунок ТОВ «Інтерциклон» 150 914,92 грн. (том 1, а. с. 67). Відповідно до наказу ПрАТ «СК «Уніка» № (00265199)1 від 30.11.2018 року, нараховано регрес по справі № 00265199 у розмірі 130 969,19грн. (том 1, а. с. 65). ПрАТ «СК «Уніка» 05.08.2020 року надіслало [PERSON] досудову вимогу № 23587 про сплату 130 969,19 грн (том 1, а. с. 69-70). Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених ст. 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до ПрАТ «СК «Уніка» після виплати страхового відшкодування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, тобто до [PERSON] . Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону). Відповідно до ст. 4 Закону, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону). Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону, страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Так, відповідно до Полісу № АМ/0897341 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 08.07.2017 року [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТДВ «СТ «Домінанта» (том 1 а. с. 159). Згідно умов зазначеного полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Mazda 6», реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску. Строк дії з 11:00 год. 08.07.2017 року до 07.07.2018 року. Договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії. Розмір франшизи становить 500,00 грн. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн. Як визначено у ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Стаття 204 ЦК України встановлює презумпцію правочину, зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Так, позивачем надано довідку МТСБУ від 03.10.2022 року № 9-03/22142, у якій зазначено, що за результатами запиту інформації про чинний на дату ДТП 07.07.2018 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо забезпечення транспортного засобу «Mazda» з державним номерним знаком [NUMBER] в ЦБД МТСБУ не виявлено (том 1, а. с. 202). Страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ (стаття 11 Закону). Договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об`єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації (частина перша статті 998 ЦК України). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним (частина друга статті 981 ЦК України). Страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним (пункт 3 частини першої статті 989 ЦК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що договір страхування може бути нікчемним або оспорюваним. Нікчемність договору страхування має місце, зокрема, у разі: недодержання письмової форми договору страхування; неповідомлення страхувальником страховика про те, що об`єкт уже застрахований. Законодавець не пов`язує нікчемність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з неподанням інформації страховиком про укладені договори до централізованої бази даних. Тобто, невиконання страховиком свого обов`язку щодо подання інформації про укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних не зумовлює його нікчемність. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). До спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Законодавець не пов`язує нікчемність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з неподанням інформації страховиком про укладені договори до централізованої бази даних. Тобто, невиконання страховиком свого обов`язку щодо подання інформації про укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних не зумовлює його нікчемність. Отже, оскільки недійсність Полісу прямо не встановлена законом, недійсним судом вказаний поліс не визнавався, то суд вважає вказаний поліс чинним на момент ДТП. Відповідні висновки викладені в постанові ВС/КЦС від 28.07.2021 р. у справі № 759/24061/19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18) вказано, що "покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність". За таких обставин, ТДВ «СТ «Домінанта» зобов`язано відшкодувати шкоду ПАТ «СК «УНІКА» в межах ліміту відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн. за виключенням франшизи у розмірі 500,00 грн. тобто в межах 99 500,00 грн. Разом з тим, оскільки страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої [PERSON] шкоди, то останній зобов`язаний сплатити ПАТ «СК «УНІКА» різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням. Оскільки шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.07.2018 року, завдана власнику автомобіля марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 130 969,19 грн., то [PERSON] зобов`язаний, відповідно до ст. 1194 ЦК України, відшкодувати 31 469,19 грн. (130 969,19 грн. - 99 500,00 грн.). При цьому, суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що у [PERSON] відсутня вина за пошкодження передньої частини автомобіля марки «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначені доводи є припущеннями представника відповідача, які не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Посилання представника відповідача на пояснення [PERSON] щодо дорожньо-транспортної пригоди від 07.07.2018 року, як на підтвердження відсутності у [PERSON] вини за пошкодження передньої частини автомобіля, не заслуговують на увагу, оскільки обставинами справи не встановлено, що внаслідок удару автомобіля «Mazda» під керуванням [PERSON] автомобіль «Subaru» повторно не здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi». Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних, достатніх та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України, на підтвердження відшкодування понесених позивачем витрат відповідач не надав. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 55 414,92 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 545,43 грн. у відшкодування судових витрат. Доказів на підтвердження понесення інших витрат позивачем не надано. Учасниками справи не надано доказів на підтвердження понесення судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial