Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Сеньок О.А. звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на 1/2 частину будинку [ADDRESS] , загальною площею 86,70 кв. м, житловою площею 54,20 кв. м. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку [ADDRESS] , що належав померлому на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину. Позивач звернувся до Двадцять першої Київської нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини. Проте, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав того, що ним пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини, а також з огляду на те, що на день смерті спадкодавця позивач разом з померлим не проживав. [PERSON] стверджує, що вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки на момент смерті батька він постійно проживав разом з ним, не дивлячись на реєстрацію за іншою адресою. Вказує, що проживає в будинку [ADDRESS] та несе витрати на його утримання. На день звернення до суду позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та фактично прийняв спадщину після смерті свого батька та заявив про намір її оформити. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28 листопада 2023 року, та витребувано з Двадцять першої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовчий розгляд справи та призначено до судового розгляду на 12 грудня 2023 року. 29 листопада 2023 року на виконання ухвали суду від Двадцять першої київської державної нотаріальної контори надійшла копія матеріалів спадкової справи № 1036/2021 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивач та його представник у судовому засіданні 12 грудня 2023 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позов з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] пояснив, що проживав разом з батьком на момент його смерті, та фактично прийняв спадщину після його смерті, заявив про намір оформити спадщину відповідно до чинного законодавства. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 12 грудня 2023 року проти позовних вимог не заперечувала. Пояснила, що являється дружиною померлого та спадкоємцем першої черги, не має наміру вчиняти дій щодо прийняття спадщини. Представники третіх осіб в судове засідання 12 грудня 2023 року не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. В матеріалах справи міститься заява від завідувача Двадцять першої київської державної нотаріальної контори, в якому просить проводити розгляд справи у відсутності їх представника. На переконання суду подальше відкладення розгляду справи не сприятиме своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи по суті та дотримання судом розумних строків розгляду справи, порушуватиме права інших учасників справи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Тому, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених третіх осіб та їх представників, що не з`явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Встановлені судом обставини справи Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.16). [INFO] [PERSON] помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 395 (а.с. 17). Після своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. За життя [PERSON] належала 1/2 частина будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 27 лютого 1997 року Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 160. Згідно експлікації внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень визначених в технічному паспорті на садибний індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] загальна площа будинку складає 86,70 кв. м, житлова - 54,20 кв. м. З дослідженої копії спадкової справи заведеної державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що постановою від 07 жовтня 2023 року [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті [INFO] його батька [PERSON] , з підстав того, що ним пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини, а також з огляду на те, що на день смерті спадкодавця позивач разом з померлим не проживав, а був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також в копії спадкової справи міститься витяг з реєстру територіальної громади № 2023/006983567 від 02 вересня 2023 року згідно якого [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . При цьому, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року у справі № 756/13507/21 визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також судом досліджено квитанції про сплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , в яких платником зазначено [PERSON] . Між сторонами виник спір стосовного наявності у позивача [PERSON] як спадкоємця померлого [PERSON] , в порядку спадкування за законом набуття права власності на 1/2 частину будинку, що залишився після смерті батька. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що померлий [PERSON] заповіту після своєї смерті не залишив, а тому спадкування має здійснюватися за законом. Приписи ст. 1258 ЦК України встановлюють спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. З матеріалів спадкової справи вбачається, що зі заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого позивач [PERSON] . Відповідач [PERSON] , дружина померлого, яка також являється спадкоємцем першої черги, у судовому засіданні повідомила, що жодних дій щодо прийняття , утримання чи оформлення спадщини після свого померлого чоловіка не вчиняла та немає наміру вчиняти. З копії матеріалів спадкової справи вбачається, що зі заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталася. Таким чином позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] . Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як було встановлено судом під час розгляду справи, попри наявність витягу з реєстру в якому вказано, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року у справі № 756/13507/21 його визнано такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В матеріалах справи містяться підтвердження того, що [PERSON] утримує будинок [ADDRESS] , сплачує комунальні платежі, що доводиться наявними в матеріалах справи квитанціями. Таким чином суд приходить до переконання, що [PERSON] на час смерті спадкодавця проживав разом з ним на час відкриття спадщини, з огляду на що на підставі ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, та заявив про намір її оформити шляхом звернення до нотаріуса. На підставі об`єктивно досліджених доказів, наявних у матеріалах справи суд дійшов висновку, що матеріалами справи та копією спадкової справи доведений факт успадкування позивачем [PERSON] за законом після смерті батька [PERSON] 1/2 частини будинку [ADDRESS] , а пропуск ним шестимісячного строку звернення зі заявою про прийняття спадщини, не позбавляє спадкоємця права спадкування на вказане нерухоме майно, оскільки факт проживання в будинку та прийняття спадщини після померлого є доведеним, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved