Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

У квітні 2023 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що відповідачам надані послуги з теплопостачання в квартиру по [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 54,3 кв.м. Однак, за період з 01.11.20219 року по 01.12.2021 року існує заборгованість в розмірі 10993,04 гривень. Крім того, вважає, що відповідно до ст.625 ЦК України відповідачі мають сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за отримані послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 13243,73 гривень. Ухвалою суду від 18.04.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 08.06.2023 року позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суму заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 13243,73 гривень та повернення судового збору в сумі 2684 гривень. Відповідач [PERSON] у червні 2023 року подав до суду заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 27.07.2023 року заяву [PERSON] про скасування заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 08.06.2023 року, ухвалене у справіза позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Ухвалою суду від 06.11.2023 року змінено зазначене в позові прізвище відповідача [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 26.12.2023 року надійшло клопотання представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» Титаренко В.Г., в якому вона просила стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 01.12.2021 року в сумі 2198,61 грн., індекс інфляції в сумі 326,91 грн., 3% річних в сумі 123,23 грн., [PERSON] заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 01.12.2021 року в сумі 4397,22 грн., індекс інфляції в сумі 653,83 грн., 3% річних в сумі 246,45 грн., [PERSON] заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 01.12.2021 року в сумі 2198,61 грн., індекс інфляції в сумі 326,91 грн., 3% річних в сумі 123,23 грн., [PERSON] заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 01.12.2021 року в сумі 2198,61 грн., індекс інфляції в сумі 326,91 грн., 3% річних в сумі 123,23 грн., на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він не заперечує цей борг, але він має бути меншим, бо субсидію він має право отримувати та є власником 1/5 частки квартири. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повторно у судове засідання не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило. Відповідачі не подали відзив. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] надаються послуги з теплопостачання.15.10.2021 року між відповідачем [PERSON] та позивачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» був укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. (а.с.8). Як слідує із пункту 1 договору, виконавець (теплопостачальна організація) зобов`язується надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Характеристика об`єкту надання послуг: площа квартири, що опалюється 54,3 кв.м. Відповідно до п.10 договору, розрахунковим періодом є один календарний місяць. Термін внесення платежів - не пізніше ніж 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Таким чином, за адресою [ADDRESS] надаються послуги з теплопостачання, що врегульовано договором, і через що відповідачі зобов`язані виконувати договір про надання послуг теплопостачання у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з постачання теплової енергії та гарячої води надаються згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання даних послуг, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Крім того, з матеріалів справи вбачається та установлено судом, що відповідачі є співвласниками (по 1/5 частці) квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.2008 року (а.с.75). А саме: квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної (часткової) власності [PERSON] - 1/5 частка, [PERSON] - 1/5 частка, [PERSON] - 1/5 частка, [PERSON] - 1/5 частка. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 162 ЖК України передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Слід також зазначити, що правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Правовідносини власників житлових приміщень щодо оплати комунальних послуг з підприємствами, які надають ці послуги, регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими комунальними послугами. Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для співвласника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (ч.1 ст.355 ЦК) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч.2 ст.355 цього кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст.355 цього кодексу). Як встановлено ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний, зокрема, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено та не спростовано сторонами, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.11.2019 року по 01.12.2021 року надавав послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги в повному обсязі не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 10993,04 гривень. При цьому, розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам (а.с. 4). Тому, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання за період 01.11.2019 року по 01.12.2021 року в розмірі 10993,04 гривень. Як встановлено в ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, позовні вимоги ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання є обґрунтованими, зі споживачів послуг з теплопостачання підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10993,04 гривень, та оскільки доведеним є факт ухилення їх від виконання грошового зобов`язання, відповідно до положень ст. 625 ЦК України загальний розмір заборгованості перед позивачем за період за період з 21.12.2019 року по 01.02.2022 року нараховано індекс інфляції в сумі 1634,56 гривень та 3 % річних в сумі 616,13 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 13243,73 гривень. Як визначено в ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є відповідачі [PERSON] , якій належить 1/5 частина квартири, [PERSON] , як власник 1/5 частини квартири, [PERSON] , яка є власником 1/5 частини квартири, [PERSON] , як власник 1/5 частини квартири, та [PERSON] , як власник 1/5 частини квартири (неповнолітній син [PERSON] ), відтак саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як власники мають у повному обсязі нести тягар з утримання належного їм майна пропорційно до розміру часток у праві спільної часткової власності, а тому саме з них підлягає стягненню заборгованість за послуги ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" у виді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в загальній сумі 13243,73 коп. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 01.12.2021 року в сумі 2198,61 грн., індекс інфляції в сумі 326,91 грн., 3% річних в сумі 123,23 грн., [PERSON] - заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 01.12.2021 року в сумі 4397,22 грн., індекс інфляції в сумі 653,83 грн., 3% річних в сумі 246,45 грн., [PERSON] , - заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 01.12.2021 року в сумі 2198,61 грн., індекс інфляції в сумі 326,91 грн., 3% річних в сумі 123,23 грн., [PERSON] - заборгованість за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 01.12.2021 року в сумі 2198,61 грн., індекс інфляції в сумі 326,91 грн., 3% річних в сумі 123,23 грн., на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго». Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 2684 гривень, по 536,80 грн. з [PERSON] , [PERSON] , та з [PERSON] - 1073,60 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи факт наявності у відповідача [PERSON] інвалідності 2 групи, суд вважає компенсувати Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір у розмірі 536,80 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: approved