Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

У червні 2023 року заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Старокотянтинівської міської ради Хмельницької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , ТОВ «АГРО СТАР 2006», в якому просив витребувати у них у комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області земельну ділянку площею 1,9288 га, кадастровий номер 6824289100:05:025:0355, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (колишня територія Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області), а також стягнути з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір у розмірі 5368 грн., сплачений за пред`явлення позову. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішення 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 23 від 17 лютого 2020 року, яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та рішення цієї ж ради 37 сесії 7 скликання №20 від 11 червня 2020 року, якою затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано [PERSON] безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства згідно Додатку №1 до вказаного рішення, земельну ділянку для площею 1,9288 га із кадастровим номером 6824289100:05:025:0355, є неприйнятими згідно закону, оскільки орган місцевого самоврядування, як власник землі, волю на відчуження цієї ділянки не виявив (кількість депутатів, що проголосували за прийняття рішень не становили більшість від загального складу цієї ради). Тому земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею - без прийняття ним відповідного рішення, а відтак, підлягає витребуванню у комунальну власність з чужого незаконного володіння. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] адвокат Грицай Л.М. уважав, що прокурор не мав права на звернення до суду з даним позовом в інтересах Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Указував, що рішення Губчанської сільської ради, на підставі якого [PERSON] отримав безоплатно у власність спірну земельну ділянку, є чинним та у встановленому законом порядку не скасоване. Висновок почеркознавчої експертизи, якою встановлено, що підписи деяких депутатів у поіменному голосуванні за рішення Губчанської сільської ради від 17 лютого 2020 року №23 та від 11 червня 2020 року №20 їм не належать, є недопустимим доказом, оскільки кримінального провадження, номер якого зазначено у висновку експерта, не існує, а сам висновок не відповідає вимогам закону України «Про судову експертизу», зокрема не містить самого дослідження щодо порівняння підписів, а також відсутні докази щодо добровільного надання підписів на експертизу. У відповіді на відзив прокурор вказував, що позовна заява подана ним в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради, оскільки саме остання в результаті проведення децентралізації є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Губчанської сільської ради. У зв`язку із незаконним вибуттям з комунальної власності спірної земельної ділянки Старокостянтинівська міська рада позбавлена можливості користуватись і розпоряджатись належною їй землею, однак будь-яких заходів з метою відновлення порушених прав територіальної громади не вживала. Щодо висновку почеркознавчої експертизи, то він отриманий у кримінальному провадженні №42021242210000015, відомості про яке внесені до ЄРДР 17 червня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, при цьому експериментальні зразки своїх підписів депутати Губчанської сільської ради надавали слідчому добровільно. Прокурор вважає, що рішення Губчанської сільської ради, яким спірну земельну ділянку [PERSON] надано у власність, є нікчемним, оскільки за нього проголосувало лише чотири депутати із необхідних семи а тому вказана земельна ділянка підлягає витребуванню в останньої. У відзиві на позовну заяву генеральний директор ТОВ «АГРО СТАР 2006» просить у задоволенні позову в частині витребування у товариства земельної ділянки та стягнення судових витрат відмовити. Вказує, що ТОВ «АГРО СТАР 2006» правомірно користується спірною земельною ділянкою на підставі належним чином укладеного з [PERSON] та зареєстрованого договору оренди землі №16 ГУ від 16 липня 2020 року, строк дії якого закінчується 31 грудня 2030 року. Оскільки відповідно до положень ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено законом, тому вважає, що вимоги позову про витребування земельної ділянки у ТОВ «Агро СТАР 2006», як орендаря, є безпідставними. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 липня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні прокурор Баклан Г.В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка була передана у власність [PERSON] без відповідного рішення Губчанської сільської ради, а тому підлягає витребуванню у добросовісних набувачів на підставі ст.388 ЦК України. Представник позивача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Книш О.А. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Грицай Л.М. у судовому засіданні уважав позовні вимоги прокурора такими, що ґрунтуються на припущеннях, оскільки незаконність отримання [PERSON] спірної земельної ділянки у власність не доведена, будь-якого кримінального провадження стосовно неї не існує, зразки почерку для проведення почеркознавчої експертизи в кримінальному провадженні відібрані з порушенням вимог КПК України, а протоколи Губчанської сільської ради від 17 лютого та 16 червня 2020 року не дають можливість ідентифікувати, за яке саме питання та в якій кількості голосували депутати. Представник відповідача ТОВ «АГРО СТАР 2006» Фурман Ю.Р., який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 12 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до Губчанської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, що розташована на території Губчанської сільської ради (а.с.28). Рішенням 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 23 від 17 лютого 2020 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що розташована на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району (а.с.35) Рішенням 37 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 20 від 11 червня 2020 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району та передано безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства згідно Додатку №1 до вказаного рішення, в тому числі - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,9288 га із кадастровим номером 6824289100:05:025:0355 [PERSON] (а.с.43-44) 17 червня 2020 року на підставі рішення сесії Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 20 від 11 червня 2020 року, державним реєстратором Старокостянтинівської райдержадміністрації Стецюк Л.О. зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2104431868242, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №260929324 від 10 червня 2021 року. У подальшому на підставі договору оренди №16 ГУ від 16 липня 2020 року, [PERSON] передав вказану земельну ділянку в оренду ТОВ «АГРО СТАР 2006» до 31 грудня 2030 року ( а.с.32-33). Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пунктів «а», «б» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до положень ч.ч.6,7,9 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного\~висновку\~такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. З матеріалів справи вбачається, що загальний склад Губчанської сільської ради сьомого скликання на момент прийняття рішень щодо передачі [PERSON] у власність спірної земельної ділянки становив 12 депутатів, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а тому більшість від загального складу цієї сільської ради складає 7 депутатів. Згідно протоколу 35 сесії 07 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району за прийняття рішення № 23 від 17 лютого 2020 року про надання відповідачу [PERSON] дозволу на розроблення документації із землеустрою проголосувало 6 депутатів, один утримався. Згідно протоколу поіменного голосування депутатів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району за прийняття рішення від 11 червня 2020 року про затвердження проектів відведення та передачу у власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства згідно Додатку №1 до вказаного рішення, в тому числі [PERSON] проголосувало 5 депутатів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , депутати [PERSON] і [PERSON] утрималися від голосування за вказане рішення (а.с.53). Зазначені обставини щодо депутатів, що проголосували за прийняття вказаного рішення, відображені також у протоколі Губчанської сільської ради від 16 червня 2020 року (а.с.45-51). Разом з тим, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/123-21/7955-ПЧ від 25 листопада 2021 року за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 42021242210000015 від 17 червня 2021 року, підписи від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у стовбці «підпис» у поіменних голосуваннях депутатів сільської ради щодо рішень від 17 лютого 2020 року виконані не ними, а іншими особами, а підписи від імені [PERSON] у стовбці «підпис» у поіменних голосуваннях депутатів сільської ради щодо рішення від 11 червня 2020 року виконані не [PERSON] , а іншою особою. Вказаний висновок експертизи відповідає положенням статті 102 ЦПК України і підготовлений у рамках кримінального провадження №42021242210000015 від 17 червня 2021 року судовим експертом Хмельницького НДЕКЦ МВС Басюком М.В., який має відповідну освіту і освітньо-кваліфікаційний рівень, кваліфікацію і стаж експертної роботи, порушень порядку його отримання судом не встановлено. Крім того, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Проведення почеркознавчих експертиз віднесено до компетенції судового експерта Басюка М.В., а складений ним висновок містить інформацію щодо предмета доказування у цій справі. Тому, цей доказ суд визнає належним та допустимим. Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що у висновку експерта зазначено, що експертиза проведена у межах кримінального провадження №420201242210000015, якого не існує, на увагу не заслуговують, оскільки у номері провадження судовим експертом допущена описка, а із наданих прокурором письмових доказів, зокрема, постанови про призначення судової почеркознавчої експертизи від 06.10.2021, постанов про відібрання експериментальних зразків підпису для проведення судової почеркознавчої експертизи від 02.09.2021, протоколів отримання зразків для експертизи від 02.09.2021 та 05.09.2021 (а.с.134-152), вбачається, що вказана експертиза проведена саме у межах кримінального провадження № 42021242210000015 від 17 червня 2021 року. Таким чином, досліджені судом докази свідчать про те, що за прийняття рішення 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради №23 від 17 лютого 2020 року про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність фактично проголосувала лише [PERSON] , а за прийняття рішення 37 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради №20 від 11 червня 2020 року про затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] у власність земельної ділянки проголосувало лише четверо депутатів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , при необхідних семи голосів «за». Указане свідчить про те, що зазначені рішення сесії Губчанської сільської ради є такими, що не прийняті відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому не можуть розцінюватись як воля належного розпорядника земельною ділянкою, внаслідок чого з комунальної власності незаконно вибула земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 1,9288 га, кадастровий номер 6824289100:05:025:0355, яка була незаконно передана у приватну власність [PERSON] на підставі ст.118 ЗК України. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей\~317,\~319,\~321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Не увагу не заслуговують доводи представника відповідача адвоката Грицая Л.М. про те, що регламент Губчанської сільської ради затверджений не був, а відтак, стверджувати про те, що рішення ради уважаються прийнятими більшістю голосів від загального складу ради не можна, оскільки згідно довідки архівного відділу Хмельницької районної державної адміністрації від 18 жовтня 2023 року №Г-18 в рішеннях другої сесії сьомого кликання від 16 грудня 2015 року Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району поіменні голосування до рішення «Про затвердження Регламенту Губчанської сільської ради» відсутні. Указана довідка свідчить лише про відсутність в архіві поіменного голосування за затвердження регламенту, а не про відсутність такого регламенту. Крім того, регламент не може суперечити вимогам ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно із ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В силу\~статті 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза її волею. При цьому між власником і володільцем майна (добросовісним набувачем) не повинно існувати жодних юридичних відносин. Для витребування майна оспорювання рішень органів державної, виконавчої влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна, державного акту на право власності не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без пред`явлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що оскільки у встановленому законом порядку рішення про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу спірної земельної ділянки у власність не приймалось, відповідно [PERSON] набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6824289100:05:025:0355 незаконно, тому ця ділянка вибула із земель комунальної власності поза волею належного розпорядника і позовні вимоги щодо її витребування є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендар земельної ділянки безумовно є її володільцем, а відтак безпосередньо порушує права дійсного її власника. Оскільки [PERSON] отримав у приватну власність спірну земельну ділянку за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, указана земельна ділянка підлягає витребуванню у нього, а з огляду на те, що останній у подальшому передав її у користування ТОВ «АГРО СТАР 2006» строком на 10 років, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню і в орендаря. З дня набрання чинності пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (тобто з 27 травня 2021 року) передано сільським, селищним, міським радам повноваження з розпорядження всіма землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишаються у державній власності. Таким чином,\~розпорядником спірної\~земельної ділянки\~з кадастровим\~номером 6824289100:05:025:0355\~є Старокостянтинівська\~міська рада\~Хмельницького району\~Хмельницькій області,\~а отже\~дана земельна\~ділянка підлягає\~витребуванню в\~комунальну власність на користь вказаної територіальної громади. Витребування спірної земельної ділянки лише у [PERSON] не призведе до припинення незаконного володіння цією ділянкою ТОВ «АГРО СТАР 2006» та її повернення у фактичне володіння Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району, оскільки не буде ефективним та достатнім способом захисту. Розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи, дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном, а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постановах від 07.11.2018 року у справі №488/6211/14-ц (провадження №61-235цс18) та від 14.12.2022 року у справі №461/12525/15-ц (провадження №14-190цс20). Повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом державної влади, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель сільськогосподарського призначення. З огляду на характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини та застосовані правові норми, не встановлено факту невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Отже, винятковими випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Виходячи із контексту правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. Звертаючись до суду із даним позовом, прокурор належним чином обґрунтував необхідність його звернення до суду, зокрема, повідомивши 24 березня 2023 року про виявлені факти неправомірного набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6824289100:05:025:0355 та наявності підстав для вжиття Старокостянтинівською міською радою заходів до поновлення інтересів територіальної громади. Разом з тим, Старокостянтинівська міська рада самоусунулась від здійснення заходів представницького характеру, спрямованих на усунення виявлених порушень та поновлення інтересів територіальної громади шляхом звернення до суду, про що прокуратуру було повідомлено відповідним листом від 07 квітня 2023 року. Неналежне здійснення Старокостянтинівською міською радою своїх повноважень щодо витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння свідчить про наявність підстав, що визначені ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» для пред`явлення цього позову прокурором. Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі даного позову Хмельницької обласною прокуратурою було сплачено 5368 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №930 від 15 травня 2023 року, і позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідачів [PERSON] та ТОВ «АГРО СТАР 2006» на користь Хмельницької обласної прокуратури слід стягнути по 2684 грн. (5368 : 2 = 2684) судового збору з кожного.

Outcome: approved