Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що 26 лютого 2005 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 60. 03 жовтня 2012 року рішенням Коростенського міськрайонного суду у справі № 2-397/12 шлюб з відповідачем було розірвано. Відо шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на 1 курсі денної форми навчання фармацевтичного факультету за спеціальністю фармація, промислова фармація, у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І.Пирогова на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2023 року по 01.07.2028 року. Вартість навчання згідно з умовами договору про навчання у закладі вищої освіти та договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців складає 164500 гривень за весь строк навчання (32900 гривень за рік). Дочка проживає із нею та перебуває на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати дочку, оскільки її заробітна плата складає 6589 гривень на місяць, інших видів доходу вона не має. У зв`язку з цим вони з дочкою опинилися у скрутному матеріальному становищі. Дочка потребує матеріальної допомоги від батька, якийпісля досягнення нею повноліття допомоги не надає. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач є працездатним, працює машиністом залізнично-будівельних машин відділу залізничного транспорту в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Наукове-Виробниче об`єднання «Промвпровадження» (юридична адреса: 01015, м. Київ. вул. Московська, 41/8, кв.92) і, як їй відомо отримує заробітну плату в розмірі 15000 гривень на місяць. Відповідач інших дітей не має, аліментів не сплачує, отже, має можливість надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дочки. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. 01.11.2023 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Третій особі встановлено строк на подачу пояснень щодо позову та відзиву на позов. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за зазначеним у справі місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов, пояснення, будь-які клопотання або заяви, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.12.2005 року. [PERSON] на даний час навчається на першому курсі денної форми навчання фармацевтичного факультету за спеціальністю фармація, промислова фармація, у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова на контрактній основі, що стверджується довідкою вказаного закладу, наявною у справі. Запланований термін закінчення навчання, згідно навчальної програми, з 01.09.2023 року по 01.07.2028 року. Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, тощо. Ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на придбання навчального приладдя є загальновідомими. Стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач перебуває на стаціонарному відділенні денної форми навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Відповідач будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період навчання, наявності інших утриманців не подав, тому з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved