Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Стислий виклад\~позиції позивача У жовтні 2023 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після якого відкрилася спадщина на частки земельної ділянки площею 3, 85 га, кадастровий номер 5323082200:00:006:0156, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області. Іншим співвласником цієї земельної ділянки в розмірі частки є третя особа [PERSON] . Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлого чоловіка, інші спадкоємці відсутні, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу, так як позивач має лише копію державного акту. У зв`язку з наведеним, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на частки земельної ділянки площею 3, 85 га, кадастровий номер 5323082200:00:006:0156, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 31.10.2023р. за ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, залучено третю особу (а.с.20). Згідно ухвали суду від 29.11.2023р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.40). Позиції учасників\~судового провадження В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, представник позивача та відповідач направили заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позов підтримує, відповідач проти позову не заперечує (а.с.26, 37, 50), третя особа належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (48-49). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [INFO] в м. Полтава помер [PERSON] , який був власником частки земельної ділянки площею 3, 8500 га, кадастровий номер 5323082200:00:006:0156, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області. Іншим співвласником частки цієї земельної ділянки є третя особа [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.06.2018р., копією державного акту серії (нечитабельна) № 238116 від 30.09.2011р. та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 355682833 від 23.11.2023р. (а.с.4,7-8, 33-34) Позивач є дружиною померлого, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2005 року (а.с.5). За постановою нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори від 02.11.2022р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3, 8500 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області, оскільки не наданий документ, який підтверджує право власності. За змістом постанови позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, якій видані свідоцтва на інше майно (а.с.6). Мотиви суду Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкових справ видно, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка належним чином прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] . Пунктом 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З постанови нотаріуса вбачається, що підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є той факт, що у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. За таких обставин, у позивачки існують перешкоди для оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку в позасудовому порядку. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки позивач належним чином прийняла спадщину за заповітом після померлого чоловіка [PERSON] , який за життя була власником частки земельної ділянки площею 3, 8500 га, кадастровий номер 5323082200:00:006:0156, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Кошманівської сільської (нині Машівської селищної) ради Машівського (нині Полтавського) району Полтавської області, натомість враховуючи відсутність у позивачки оригіналу правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості в установленому законом нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати своє право на земельну ділянку, дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказану земельну ділянку. Мотиви розподілу судових витрат За змістом п.\~24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»у справах про спадкування при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, враховуючи те, що Машівська селищна рада є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці, які належним чином прийняли спадщину після померлого відсутні, водночас селищна рада ніяким чином не порушувала, не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала їй реалізовувати свої спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Машівської селищної ради, як формального відповідача, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved