Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначає, що [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 18.05.2019 року ТСЦ 1248 є власником транспортного засобу «SKODA ОСТAVIA А5», реєстраційний номер [NUMBER] . 10 серпня 2022 року о 14:45 год. в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг Металургійний район, на перехресті вулиці Вадима Гурова та вулиці Стрельникова водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору не дав дорогу автомобілю Skoda Octavia А5, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку прямо на основний зелений сигнал світлофора та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постраждалі внаслідок ДТП відсутні. Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2022 року у справі 210/2509/22 відповідача [PERSON] було визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 13.09.2022 року, не оскаржена, не скасована. Постанова Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року ніким не була оскаржена та набрала законної сили, а тому факт завдання шкоди позивачу [PERSON] як потерпілому в ДТП з вини [PERSON] не потребує окремого доказування. Внаслідок вищевказаного ДТП автомобіль «Skoda Octavia А5», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Згідно з висновком експерта Чивчиш О.П. за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №Д9/08/22 від 31.08.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia А5», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] в цінах на дату 10.08.2022 р., складає 233 626 (двісті тридцять три тисячі шістсот двадцять шість гривень) 80 коп. Таким чином, сума яка підлягала б виплаті складає: 156 591,73 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто одна гривня 73 копійок), із розрахунку 233 626,80 грн. - вартість матеріального збитку - 77035,07 грн. ринкова вартість автомобіля з урахуванням пошкоджень отриманих після ДТП. 12 жовтня 2022 року страховик відшкодував суму у розмірі 125 500 грн. Крім того, за Договором страхування №АТ/2138570 від 27.01.2022 року, яким був забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21043, номер кузова [NUMBER] розмір франшизи складає 2500 грн. Оскільки судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якого було пошкоджено належний на праві власності автомобіль «Skoda Octavia А5», державний номерний знак [NUMBER] , була вчинена з вини відповідача [PERSON] , що підтверджено Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яка набрала законної сили, а тому саме на відповідача [PERSON] покладається обов`язок відшкодувати шкоду та сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Крім того, зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які зазнав [PERSON] внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, який і на теперішній час не відновлений через високу вартість ремонту автомобіля, що змусило змінювати звичайний розклад його життя, завдавало йому незручності у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків, організації свого життя. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 31091,73 грн., франшизу у розмірі 2500 грн., моральну шкоду, заподіяну майну внаслідок ДТП в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., а також судові витрати у розмірі 8 492,40 грн. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 18.05.2019 року ТСЦ 1248, [PERSON] є власником транспортного засобу «SKODA ОСТAVIA А5», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 12). З постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2022 року у справі 210/2509/22 вбачається, що 10 серпня 2022 року о 14:45 год. в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг Металургійний район, на перехресті вулиці Вадима Гурова та вулиці Стрельникова водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофору не дав дорогу автомобілю Skoda Octavia А5, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку прямо на основний зелений сигнал світлофора та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постраждалі внаслідок ДТП відсутні. Згідно вищезазначеної постанови відповідача [PERSON] було визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 13.09.2022 року (а.с. 13-14). Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 вирок суду в кримінальному провадження, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д9/08/22 від 31.08.2022 р., складеного судовим експертом Чивчиш О.П., встановлено, що вартість матеріального збитку завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia А5», державний номерний знак [NUMBER] , в цінах на дату 10.08.2022 р., складає 233623,80 грн., ринкова вартість автомобіля в аварійному стані з урахуванням пошкоджень отриманих після дорожньо-транспортної пригоди складає 77035,07 грн., вартість відновлюваотного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 156\~591,73 грн. (а.с. 18-46). Відповідно до ч. 1 ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. У відповідності до положення ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля ВАЗ 21043 була застрахована в HACK «ОРАНТА». Тому, 12.10.2022 року HACK «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 125\~500 гривень (а.с. 15, 16). Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування», франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно з п. 12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток,заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Умовами п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. За Договором страхування №АТ2138570 від 27.01.2022 року, яким був забезпечений транспортний засіб ВАЗ 21043, номер кузова [NUMBER] розмір франшизи складає 2500 грн. (а.с. 79,80) Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 31\~091, 73 коп., виходячи із розрахунку 156 591,73 грн. вартість відновлювального ремонту мінус 125 500,00 грн. страхове відшкодування виплачене страховиком, а також розмір франшизи у розмірі 2500 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 15 000,00 грн. Виходячи з норм\~ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В статті 23 ЦК України, зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд приймає до уваги зазначені у позовній заяві обставини про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які зазнав [PERSON] внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, який і на теперішній час не відновлений через високу вартість ремонту автомобіля, що змусило змінювати звичайний розклад його життя, завдавало йому незручності у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків, організації свого життя. Приймаючи рішення стосовно розміру суми відшкодування, слід звернути увагу на роз`яснення, що містяться у пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами), де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Тому при вирішенні питання щодо розміру грошової компенсації, суд виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим стягнути на користь позивача з відповідача 5000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, а саме за проведення транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 4000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. З урахуванням положень ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як слідує з матеріалів справи, позивачем було понесені витрати в розмірі 4000,00 грн. на проведення авто-товарознавчого дослідження № Д9/08/22 від 31.08.2022 року транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, що підтверджується квитанцією № 114273 від 26.08.2022 року (а.с. 17). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 07 листопада 2022 року, ордер, акт прийому-передачі виконаних робіт та товарний чек про оплату послуг на суму 3500,00 грн. (а.с. 7, 8, 47, 82) Згідно ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за подання вимоги майнового характеру у розмірі 992,40 гривень (а.с. 1). Отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 8492,40 грн., які складаються з 4000, 00 грн. за проведення авто-товарознавчого дослідження, 3500,00 грн. витрати на правничу допомогу, 992,40 грн. сплачений судовий збір. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а також відсутність будь яких заперечень із сторони відповідача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial