Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , яка помер [INFO] у селі Новополтавка, Чернігівської територіальної громади Бердянського району, Запорізької області, у віці 96 років. Причина смерті сенільна дегенерація міокарду. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.09.2023 року, додатком до медичного свідоцтва про смерть №89, виданого 31 червня 2023 року. Померла [PERSON] є матір`ю заявниці, що підтверджується наступними документами: корпією паспорту громадяникм України [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] в результаті якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », копією паспорта громадянки [PERSON] серії [NUMBER] . Заявник у судове засідання не з`явилася, повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. За таких обставин, суд вважає, що неявка заявника і представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків. У відповідності з п.5 ч.2 ст.283, п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 (із змінами та доповненнями) про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, територія Чернігівської селищної територіальної громади, до складу якої входить село Новополтавка, є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, а тому встановлений особливий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. На підставі наданих заявником документів, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Іспас, Вижницького району, Чернівецької області, яка померла [INFO] в селі Новополтавка, Чернігівської територіальної громади Бердянського району, Запорізької області, є матір`ю [PERSON] , що підтверджується наступними документами: - копією паспорта громадянки України серії [NUMBER] , який належав [PERSON] , [INFO] , уродженки села Іспас, Вижницького району, Чернівецької області (а.с.9-11); - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 1958, батьком якої зазначено чоловіка з ім`ям « [PERSON] » та матір`ю [PERSON] (а.с.7); - копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 28 листопада 1981 року відділом РАЦС міським виконавчим комітетом м.Запоріжжя, згідно якого [PERSON] та [PERSON] , 28 листопада 1981 року зареєстрували шлюб, після реєстрації якого [PERSON] було змінено прізвище на [PERSON] (а.с.8). - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02 вересня 2023 року, яким підтверджується факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: Запорізька область, Бердянський район, село Новополтавка (а.с.15); - довідкою про смерть №89 [PERSON] , видану 31.07.2023 року, причина смерті сенільна дегенерація міокарда, дата смерті [INFO] (а.с.13-14). Таким чином, з досліджених судом документів, встановлено родинні відносини заявниці з померлою, факт смерті та причину смерті. На підставі ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5 (з відповідними змінами та доповненнями) підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Оцінюючи надані заявником документи, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну і виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Забезпечення кожному права на справедливий суд і реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Враховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне взяти до уваги надані заявником документи, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного і сімейного життя тощо. У зв`язку із викладеним, оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Іспас, Вижницького району, Чернівецької області, дійсно померла [INFO] в селі Новополтавка, Чернігівської територіальної громади Бердянського району, Запорізької області, суд вважає за необхідне встановити факт її смерті в судовому порядку. Крім цього, заявниця сплатила на рахунок Комунарського районного суду м.Запоріжжя суму судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією №0.0.3353263379.1 від 12.12.2023 року. Згідно п.21 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. За такого суддя приходить до висновку про повернення заявниці [PERSON] , [INFO] , помилково сплаченого судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією №0.0.3353263379.1 від 12.12.2023 року.

Outcome: approved