Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому просить суд стягнути з\~відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення\~сином [PERSON] \~трирічного віку,\~тобто до\~ [INFO] .А також просить стягнути із відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 800 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що з 15 жовтня 2020 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини. Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року в даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, однак на адресу суду подала заяву, відповідно до якої просить розглядати справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно із ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у судовому засіданні, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули у судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконкомом Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 05. У шлюбі сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач перебуває на обліку в управлінні соціальної політики Козятинської міської ради і отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 гривень щомісячно, а також допомогу на дитину з інвалідністю в розмірі 2 601,10 гривень щомісячно. Положеннями\~ст. 84 СК України\~встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, яка проживає з позивачем, і на час розгляду справи судом дитині не виповнилося три роки, тому позивач має право на отримання аліментів від відповідача. Таким чином, враховуючи майновий стан відповідача, який є працездатними як за віком, так і за станом здоров`я, оскільки протилежного під час судового розгляду не доведено, а також те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на утримання\~позивача аліментів\~у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. При вирішенні питання про судові витрати, суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд виходить із того, що відповідно до ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, а тому у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 гривні 60 копійок, яка підлягала сплаті на день звернення до суду із вказаним позовом. Щодо витрат на правничу допомогу необхідно зазначити таке. Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В п. 1 ч. 3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 134 ЦПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові Верховного Суду від 23 червня 2022 року у справі № 607/4341/20 визначено, що обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо). На підтвердження витрат понесених за надання правничої допомоги до позовної заяви долучено квитанцію №21, з якої вбчається, що адвокатом Нановською Г.В. надано позивачу [PERSON] правову допогу на суму 800 гривень. Однак доказів на підтвердження укладення договору про надання професійної правничої допомоги, розрахунку наданих послуг з їх детальним описом та акта виконаних робіт позивачем не надано, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог в цій частині.

Outcome: approved