Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

15 вересня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] в якій вона просить ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав її доньку [PERSON] відносно внучки [PERSON] , [INFO] , призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] та стягувати з відповідача на користь позивача кошти (аліменти) на утримання внучки [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] народилася [PERSON] матір`ю якої є відповідач по справі - [PERSON] . Відповідач тривалий час питанням виховання та розвитку дитини не займається (6 років), а тому позивач бабуся [PERSON] - [PERSON] змушена звертатися до суду з цим позовом, оскільки ці 6 років сторони проживають разом по [ADDRESS] . Відповідачка ухиляється від обов`язку утримувати дочку. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до характеристики учениці 9-го класу Савинецького ліцею Тростянецької селищної ради [PERSON] від 28.08.2025 №54 [PERSON] навчається в ліцеї з 2022 року. До навчання ставиться відповідально, має бажання вчитися. Школу відвідує регулярно, школу пропускає тільки по поважній причині. Має навчальні досягнення високого та достатнього рівня. Навчається в міру своїх сил. Вміє самостійно працювати з книгою, швидко засвоювати новий матеріал, контролювати себе. На уроках завжди уважна, виконує домашнє завлання, допомагає товаришам. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Бере активну участь у громадському житті ліцею та класу. Має багато друзів, підтримує гарні стосунки з іншими учнями. [PERSON] на даний час проживає з бабусею [PERSON] . Бабуся приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини, бере участь у шкільному та особистому житті дитини, спілкується з вчителями, класним керівником учениці, хвилюється за її навчання та виховання, забезпечує необхідними речами та матеріалами. Відповідачка вже тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, її вихованням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з нею в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення дитини; не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. Відповідно до довідки Ободівської сільської ради виданої гр. [PERSON] , 1961 року народження склад її сім`ї наступний: чоловік [PERSON] , 1959 року народження, дочка - [PERSON] , 1982 року народження, внучка [PERSON] , 2009 року народження. Згідно із характеристикою виданою виконавчим комітетом Ободівської сільської ради на гр. [PERSON] , 1982 року народження, яка зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , стосовно даної особи до старостинського округу не одноразово надходили скарги від матері [PERSON] про те, що її дочка [PERSON] не займається вихованням своєї доньки [PERSON] , веде себе неадекватно, постійно скандалить в родині, обзиває маму нецензурною лайко, а також відомо Старостинському округу що дана особа знаходиться на обліку в психіатричній лікарні імені Ющенка в м. Вінниці біля 20 років. Відповідно до довідки від 23.06.2023 №567 виданої КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені О. І. Ющенка гр. [PERSON] , [INFO] знаходиться на стаціонарному лікуванні з 03.06.2023 по 23.06.2023. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою постановлено: клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити, витребувано від Служби у справах дітей Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області письмовий висновок щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнололітньої доньки [PERSON] , [INFO] та призначення [PERSON] , [INFO] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст. 19 СК України. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак 04.12.2023 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, висловилась, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неприбуття відповідача. Представник позивача - адвокат Дудін Л. В. позов пітримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , просила справу розглянути за її відсутності. Представник Служби у справах дітей Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Чернецька Л. М. в підготовчому засіданні надала суду для долучення до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області №621 від 06.12.2023 «Про затвердження Висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] відносно дочки [PERSON] , [INFO] та висновок органу опіки і піклування відповідно до ст. 19 СК України. Щодо позову, представник висловилася, що підтримує позовні вимоги позивача [PERSON] , просить призначити піклувальником неповнолітній дитині [PERSON] , 2009 року народження бабусю [PERSON] , з якою дитина наразі проживає. Заслухавши осіб, які прибули в підготовче засідання, дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В справі «Ilya Lyapin v. Russia», справа № 70879/11, Страсбург, 30.06.2020, §44, 47, Європейський суд з прав людини зазначив про те, що в даний час існує широкий консенсус - у тому числі в міжнародному праві - на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси мають бути першочерговими. Як правило, інтереси дитини диктують, що зв`язки дитини зі своєю сім`єю повинні підтримуватися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною і це може завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Розірвати такі зв`язки означає відірвати дитину від коріння, що може бути зроблено лише у виняткових обставинах; необхідно зробити все для збереження особистих відносин і, якщо це необхідно, для відновлення сім`ї. Оцінюючи, чи був оскаржений захід "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен врахувати, чи були, зважаючи на справу в цілому, причини, виправдані для оскаржуваного заходу, "відповідні та достатні" для цілей § 2 статті 8 Конвенції. З цією метою, суд повинен з`ясувати, чи проводили вітчизняні суди поглиблену перевірку всієї сімейної ситуації та цілу низку факторів, зокрема факторів фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, і чи врівноважена та розумна оцінка відповідних інтересів кожної людини з постійною турботою про визначення того, яке найкраще рішення буде для дитини. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області 11 квітня 2013 року, актовий запис №4. В свідоцтві про народження дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 12). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] 16.03.2013 зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с. 22). Відповідно до копії довідки Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області №353 від 10.08.2023 виданої гр. [PERSON] , 1961 року народження, зареєстрованої по [ADDRESS] , її склад сім`ї наступний: чоловік [PERSON] , 1959 року народження, дочка - [PERSON] , 1982 року народження, внучка [PERSON] , 2009 року народження (а.с. 13). Згідно із характеристикою виданою виконавчим комітетом Ободівської сільської ради на гр. [PERSON] , 1982 року народження, яка зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , стосовно даної особи до старостинського округу не одноразово надходили скарги від матері [PERSON] про те, що її дочка [PERSON] не займається вихованням своєї доньки [PERSON] , веде себе неадекватно, постійно скандалить в родині, обзиває маму нецензурною лайко, а також відомо Старостинському округу що дана особа знаходиться на обліку в психіатричній лікарні імені Ющенка в м. Вінниці біля 20 років (а.с. 15). Відповідно до довідки від 23.06.2023 №567 виданої КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня імені О. І. Ющенка" гр. [PERSON] , [INFO] знаходиться на стаціонарному лікуванні з 03.06.2023 по 23.06.2023 (а.с. 21). Відповідно до характеристики учениці 9-го класу Савинецького ліцею Тростянецької селищної ради [PERSON] від 28.08.2025 №54 [PERSON] навчається в ліцеї з 2022 року. До навчання ставиться відповідально, має бажання вчитися. Школу відвідує регулярно, школу пропускає тільки по поважній причині. Має навчальні досягнення високого та достатнього рівня. Навчається в міру своїх сил. Вміє самостійно працювати з книгою, швидко засвоювати новий матеріал, контролювати себе. На уроках завжди уважна, виконує домашнє завлання, допомагає товаришам. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Бере активну участь у громадському житті ліцею та класу. Має багато друзів, підтримує гарні стосунки з іншими учнями. [PERSON] на діний час проживає з бабусею [PERSON] . Бабуся приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини, бере участь у шкільному та особистому житті дитини, спілкується з вчителями, класним керівником учениці, хвилюється за її навчання та виховання, забезпечує необхідними речами та матеріалами (а.с. 19). Виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області рішенням №621 від 06.12.2023 було затверджено Висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 60). Як випливає з висновку Органу опіки і піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Ободівської сільської ради від 06.12.2023 №621 27.11.2023 під час повторного розгляду питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Ободівської сільської ради, встановлено наступне: Громадянка [PERSON] , 1961 року народження, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1982 року народження, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка з народження проживає в родині своєї бабусі [PERSON] , стягнення аліментів на дитину. Відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , внесено до актового запису про її народження відповідно до ст. 135 СК України. Зі слів гр. [PERSON] , гр. [PERSON] ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням та розвитком, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з нею в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення дитини; не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти - створились умови, які перешкоджають інтересам дитини, самоусунулася від її виховання. На даний час [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] за вищевказаною адресою, яка створила належні умови для проживання дитини: є місця для її відпочинку та навчання, забезпечує їх матеріально, дбає про її розвиток та здоров`я. Членами комісії встановлено, шо [PERSON] не займається вихованням своєї дочки [PERSON] , веде себе неадекватно, постійно скандалить в родині, а також відомо, що дана особа знаходиться на обліку в психіатричній лікарні імені Ющенка в м. Вінниці біля 20 років. [PERSON] є працездатною особою молодого віку, але зусиль влаштуватись на роботу нею нехтуються. Живе із тимчасових підробітків, які витрачає в особистих цілях. Веде кочовий спосіб життя. Ніяких дій до виправлення ситуації не робила. Факт свідомого та умисного невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків щодо своєї неповнолітньої дочки, відсутності з її боку будь-якої участі у вихованні дитини, не надання матеріальної допомоги, свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дитини. На комісії з питань захисту прав дитини Ободівської сільської ради 27.11.2023 було прийнято рішення про підготовку висновку органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , 2009 року народження (а.с. 61-62). За правилами ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з вимогами ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 статті 164 СК України визначено: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» проголошено: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню [PERSON] 2009 року народження зокрема: свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, хоча б мала це робити. Щодо вимоги про призначення [PERSON] опікуном неповнолітньої [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ч.2 ст.243 СК України). Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Право на опіку або піклування мають особи, які не досягли 14 років (малолітні особи) особи віком від 14 до 18 років (неповнолітні особи). У випадку встановлення опіки або піклування над малолітніми або неповнолітніми особами головною функцією є забезпечення належного виховання та захисту їх особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Встановлення опіки або піклування відбувається якщо: 1) батьки померли; 2) батьки невідомі; 3) батьки визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими; 4) батьки позбавлені судом батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини; 5) батьки визнані у встановленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними (психічно хворі, розумово відсталі або перебувають на тривалому стаціонарному лікуванні в лікувально-профілактичному закладі чи на державному утриманні в будинках-інтернатах); 6) батьки понад шість місяців не можуть займатись вихованням своїх дітей (засуджені до позбавлення волі на тривалий час за скоєння злочину, за станом здоров`я (інваліди I - II групи) тощо); 7) батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи; 8) батьки підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ; 9) батьки відмовились від дітей в установленому законом порядку; 10) виїхали на постійне місце проживання або на постійне місце роботи за кордон чи перебувають у довготривалому відрядженні; 11) батьки перебувають під слідством. Враховуючи, що суд дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, а тому, неповнолітня [PERSON] , [INFO] потребує призначення піклувальника. Таким піклувальником бажає бути баба [PERSON] така можливість підтверджена відповідним висновком та іншими матеріалами справи. Інших осіб, які б виявили бажання бути призначеними піклувальниками судом не встановлено. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів дитини, суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] та приизначення піклувальником [PERSON] буде вчинене в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За приписами положень ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. За змістом ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідач будь-яких заперечень щодо розміру аліментів до суду не надала, є особою працездатного віку, не надала доказів, щодо свого місця роботи чи перебування на обліку в Державній службі зайнятості. Крім цього, не надала доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявність чи відсутність на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надала будь-яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання нею допомоги на утримання дитини. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання матір`ю матеріальної допомоги дитині щомісячно. Враховуючи вищевикладене, на думку суду позов є обґрунтованим та та вбачаються усі підстави для його задоволення. За змістом статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У абзаці другому п. 4 постанови № 5 Пленуму «Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 вересня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Слід розрізняти визнання відповідачем позову від визнання ним обставин позову, що згідно з частиною першою статті 61 ЦПК звільняє позивача лише від доведення цих обставин. Аналізуючи зазначені норми права, роз`яснення Верховного Суду України, приведені вище обставини та наявні докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову за відсутності заперечень третьої особи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки під час розгляду справи встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до своєї неповнолітньої дочки, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність його задоволення повністю, оскільки цього вимагають інтереси дитини. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вимог ст.141, 142 ЦПК України, п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» відповідно до якого судовий збір не справляється при поданні заяви про захист прав малолітніх осіб, а відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн, витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду, також з відповідача необхідно стягнути в дохід держави по 50% судового збору за дві позовних вимоги у розмірі 1073,60 грн, тобто 536,80 грн за кожну вимогу. Судові витрати у розмірі 1073,60 грн. варто компенсувати за рахунок держави та зобов`язати ГУДКСУ у Вінницькій області повернути позивачу 50 відсотків судового збору у розмірі 536,80 грн, сплаченого відповідно до квитанції №57 від 29.08.2023. На підставі викладеного, статтями 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 142, 197, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved