Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначає, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога" (далі - первісний кредитор) 26.10.2021 було укладено кредитний договір № 641055804. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ ''Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, за яким до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 2641055804. 31.12.2020 між цими сторонами укладено додаткову угоду № 26 до вказаного договору факторингу. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон Плюс" та позивачем укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 2641055804. Таким чином, позивач має право вимоги до відповідача. У зв`язку із непогашенням отриманого кредиту відповідачем, заборгованість [PERSON] на момент подання позову до суду за вказаним договором становить 93416,40 грн, яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу - 22000,00 грн; заборгованості за відсотками - 71416,40 грн. Посилаючись на те, що відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, позивач просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість в повному обсязі, а також судові витрати. 07.11.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду у межах спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Відповідачкою копію ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками отримано 15.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, від представника відповідача адвоката Юськової М.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказала про те, що відповідачка позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 35068,00 грн, що складає 22000,00 грн тіла кредиту та 13068,00 грн нарохованих процентів за користування ним. Свою позицію обгрунтовує тим, що позовна заява та додатки до неї не містять доказів отримання відповідачкою цього кредиту, розрахунку заборгованості за кредитом, що мав бути наданий первісним кредитором, в тому числі, порядку та правильності нарахування відсотків за користування кредитом. Зазначає, що вказана сума відсотків за кредитом, яку просить стягнути позивач, є надмірною, не відповідає принципам розумності та справедливості, нарахована поза межами строку дії договору, тобто поза терміном, який закінчився 25.11.2021. За таких обставин прохає стягнути із відповідачки на користь позивача 22000,00 грн тіла кредиту та 13068,00 грн нарахованих процентів за користування ним в межах строку дії договору, тобто з 26.10.2021 по 25.11.2021. Згідно квитанції № 346945 від 28.11.2023 відзив на позовну заяву було надіслано позивачу представником відповідача до зареєстрованого позивачем Електронного кабінету через систему "Електронний суд". Протягом строку, встановлено судом для надання відповіді на відзив, така відповідь від представника позивача суду надіслана не була. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін по справі, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога" (далі первісний кредитор) 26.10.2021 було укладено договір кредитної лінії № 641055804, що підтверджується копією цього договору та поспорту до нього . Відповідно до умов договору, кредитор надав, а відповідачка отримала 22000 грн кредитного ліміту на строк 30 днів, тобто до 25.11.2021. За користування кредитом відповідачці виключно на період строку, визначеного п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722, 70% річних, що становить 1,98 % від суми кредиту за кожний день користування ним. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ ''Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2020 між цими сторонами укладено додаткову угоду № 26, що підтверджується копією вказаної угоди. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон Плюс" та позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 641055804 щодо боржника [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 93416,40 грн, що підтверджується копією вказаного договору факторингу та Витягу з реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 641055804 від 26.10.2021 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 заборгованість боржника [PERSON] не погашена та становить 93416,40 грн. Судові витрати, понесені позивачем, становлять 2684,00 грн сплаченого судового збору та 1342 грн витрат, пов`язаних із розглядом справи. Норми права, застосовані судом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 512 ЦК України\~визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини 1\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2\~ст. 1046 ЦК). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; 2) електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч.1-2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Указаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога" (далі первісний кредитор) 26.10.2021 було укладено договір кредитної лінії № 641055804, відповідно до умов якого кредитор надав, а відповідачка отримала 22000 грн кредитного ліміту на строк 30 днів, тобто до 25.11.2021. За користування кредитом відповідачці виключно на період строку, визначеного п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722, 70% річних, що становить 1,98 % від суми кредиту за кожний день користування ним. Ці обставини доводяться матеріалами справи та визнані відповідачкою [PERSON] , що підтверджується відзивом на позов, наданим її представником [PERSON] до суду. 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ ''Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2020 між цими сторонами укладено додаткову угоду № 26. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон Плюс" та позивачем ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги, зокрема, за договором № 641055804 щодо боржника [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 93416,40 грн. Вказане підтверджується наданими суду матеріалами справи та свідчить про те, що позивач набув права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 641055804 від 20.10.2021. Наявність заборгованості відповідачки по сплаті тіла кредиту в розмірі 22000,00 грн підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 641055804 від 26.10.2021 та визнається безпосередньо відповідачкою, про що вказано у відзиві на позовну заяву. Згідно вищевказаного розрахунку заборгованості від 31.08.2023 позивач визначає заборгованість відповідачки перед ним по вищевказаному кредиту в загальній сумі 93416,40 грн, що яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу - 22000,00 грн; заборгованості за відсотками - 71416,40 грн. Суд вважає доведеним факт підписання договору кредитної лінії № 641055804 від 26.10.2021 між первісним кредитором та [PERSON] , оскільки це не оспорюється сторонами. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо ненадання позивачем доказів отримання коштів за цим кредитом відповідачкою, оскільки у відзиві, наданому адвокатом Юськовою М.С., мається пряма вказівка на визнання відповідачкою факту укладення такого договору із зазаначеним у ньому розмірі кредиту та за вказаних умов його надання і повернення. Суд не бере до уваги доводи представника відповідача також про те, що відповідачка не отримувала від позивача повідомлень про відступлення права вимоги заборгованості по кредитних договорах, як підставу для часткового задоволення позовних вимог, оскільки неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. В свою чергу відповідачкою не доведено того, що вона сплачувала заборгованість за договором позики первісному чи новому кредитору. Таке твердження суду базується на висновку Верховного Суду, висловленому у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання за кредитним договором відповідачка належним чином не виконала, у передбачені договором строки суму позики та відсотки за користування нею позичальнику не сплатила, що не спростовується і безпосередньо відповідачкою. Таким чином, суд встановив, що право позивача було порушено внаслідок неповернення кредиту відповідачкою, а тому позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу по кредиту 22000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам суд виходить з такого. Відповідно до умов договору кредитної лінії № 641055804 від 26.10.2021, кредитор надав, а відповідачка отримала 22000,00 грн кредитного ліміту на строк 30 днів, тобто до 25.11.2021. За користування кредитом відповідачці виключно на період строку, визначеного п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722, 70% річних, що становить 1,98 % від суми кредиту за кожний день користування ним. Оскільки строк дії договору обмежується 30 днями, а саме періодом з 26.10.2021 по 25.11.2021, то згідно умов договору, який ніким не оспорений, відповідачка повинна сплатити позивачу відсотки, передбачені цим договором, виходячи із суми позики 22000,00 грн, процентної ставки за кожен день користування ним 1,98%, кількості днів - 30, тобто до сплати підлягає сума 13068,00 грн (22000 грн *1,98% = 435,60 *30 = 13068,00 грн). Щодо решти суми нарахованих позивачем відсотків за користування вищевказаним кредитом, суд зазначає таке. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У наданому до матеріалів справи позивачем розрахунку заборгованості за цим кредитом вказано період нарахування з 06.03.2023 по 31.08.2023, де починаючи з 06.03.2023 сума заборгованості за відсотками становить 71416,14 грн і є незмінною до кінця періоду нарахування, при чому суду не надано стороною позивача детального розрахунку цієї суми та порядку її визначення. Іншого ж розрахунку заборгованості по Договору № 641055804 від 26.10.2021 матеріали справи взагалі не містять. Таким чином, суд, здійснюючи власні розрахунки в межах строку дії цього договору, прийшов до переконання, що відповідачка повинна сплатити позивачу 13068,00 грн нарахованих відсотків за 30 днів дії договору та зауважує, що в цій частині суд погоджується із доводами сторони відповідача, що саме ця сума підлягає до стягнення, в іншій же частині позовні вимоги про стягнення відсотків слід залишити без задоволення. Отже, із відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитом № 641055804 від 26.10.2021 в розмірі 22000,00 грн тіла кредиту та 13068,00 грн відсотків за користуванн ним, а всього 35068,00 грн. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По справі позивачем сплачено 2684 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 44794 від 03.10.2023. Вказані позивачем судові витрати в сумі 1342 грн, що пов`язані з з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцем знаходження, забезпеченням доказів - в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачем не доведені, а отже стягненню із відповідачки не підлягають. Зважаючи на\~те,\~що позов\~задоволено частково,\~з відповідачки\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові\~витрати у\~розмірі 37,54 % сплаченого позивачем судового збору, тобто 1007,57 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial