Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач-1, [PERSON] ), [PERSON] (далі - позивач-2, [PERSON] ) звернулись до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1, [PERSON] ), [PERSON] (далі - відповідач-2, [PERSON] ), [PERSON] (далі - відповідач-3, [PERSON] ), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова Костянтина Юрійовича (далі - відповідач-4, Приватний нотаріус Некрилов К.Ю.), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни (далі - відповідач-5, Приватний нотаріус Стрельченко О.В.), в якому просять витребувати із чужого незаконного володіння відповідача-1 на користь позивачів квартиру [ADDRESS] ; визнати недійсним договір іпотеки, укладений 28.04.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Приватним нотаріусом Некриловим К.Ю. за реєстровим № 710; визнати недійсним договір відступлення прав, укладений 01.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Приватним нотаріусом Стрельченко О.В. за реєстровим № 3819; визнати незаконним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Некрилова К.Ю. про державну реєстрацію прав № 34574391 від 31.03.2017 року та скасувати вчинений на його підставі реєстраційний запис № 19761730; визнати незаконним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Некрилова К.Ю. про державну реєстрацію іпотеки № 35007093 від 28.04.2017 року та скасувати вчинений на його підставі реєстраційний запис № 20212976; визнати незаконним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Некрилова К.Ю. про державну реєстрацію обтяжень № 35007075 від 28.04.2017 року та скасувати вчинений на його підставі реєстраційний запис № 202212952; визнати незаконним та скасувати рішення Приватного нотаріуса Стрельченко О.В. про реєстрацію прав № 35490583 від 01.06.2017 року та скасувати вчинений на його підставі реєстраційний запис № 20720240; визнати за позивачами в рівних частках право власності на квартиру [ADDRESS] , та стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.02.2023 року, зазначає, що позивач та її мати [PERSON] в рівних частках були співвласниками квартири [ADDRESS] . [INFO] мати позивача померла та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , успадкувавши належну померлій частку спірної квартири. Зазначає, що рішенням Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова К.Ю. про державну реєстрацію прав № 34574391 від 31.03.2017 року право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване за [PERSON] . Вказана реєстраційна дія була вчинена на підставі підроблених договорів купівлі-продажу від 12.09.2001 року № 3544-Б/001 та № 3545-Б/2001, вчинених у простій письмовій формі, які були нібито укладені між сім`єю [PERSON] та зареєстровані на Товарній біржі «Українська біржа» «Десятинна». Зазначає, що за вказаним фактом було відкрито кримінальне провадження № 420171010600000108 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, в якому позивач визнана потерпілою. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420171010600000108 наразі триває. Зазначає, що рішенням Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. про реєстрацію прав № 35490583 від 01.06.2017 року зареєстровано перехід права власності на спірну квартиру від [PERSON] до [PERSON] на підставі договору іпотеки № 710 від 28.04.2017 року та договору про відступлення прав № 3819 від 01.06.2017 року. 14.03.2019 року Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Ю.В. рішенням про реєстрацію прав № 45956003 від 14.03.2019 року зареєстрував перехід права власності на спірну квартиру від [PERSON] до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 41076 від 14.03.2019 року. У подальшому, 05.08.2019 року рішенням Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. № 48101519 від 05.08.2019 року зареєстровано зміну статусу спірного об`єкту нерухомості з житлової квартири в нежитлове приміщення. 01.11.2019 року рішенням Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мангуш А.М. про реєстрацію прав № 49482838 від 01.11.2019 року зареєстровано перехід права власності на спірне нерухоме майно від [PERSON] до [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 3334 від 01.11.2019 року. Отже, кінцевим набувачем спірної квартири є відповідач-1. Крім того, 23.01.2020 року між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір іпотеки № 50, на підставі якого Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левчук І.І. прийняла рішення про реєстрацію права іпотеки № 50786162 (реєстраційний запис № 35162632) та рішення про реєстрацію обтяжень № 50785812 (реєстраційний запис № 35162349). Вказує, що результатом розгляду її скарги Міністерством юстиції України було видано наказ № 1108/5 від 20.03.2020 року про скасування рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. № 48101519 від 05.08.2019 року про державну реєстрацію переведення спірною квартири в статус нежитлового приміщення, разом з тим виконати вказаний наказ неможливо у зв`язку із наявністю реєстраційного запису № 33964782 від 01.11.2019 року про перехід права власності на квартиру до відповідача-1, який може бути скасований лише в судовому порядку. Вважає, що квартира [ADDRESS] незаконно поза її волею вибула з її власності, оскільки договори купівлі-продажу від 12.09.2001 року № 3544-Б/001 та № 3545-Б/2001 від 12.09.2001 року на Товарній біржі «Українська біржа» «Десятинна» нею ніколи не укладалися та не реєструвалися. За таких обставин, посилаючись на положення ст. ст. 387, 388, 391, 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2018 року було виділено позовну вимогу [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого володіння в окреме провадження. Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 20.12.2018 року, цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого володіння присвоєно єдиний унікальний номер № 757/63335/18-ц та передано судді Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.12.2018 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого володіння, та підготовче засідання у справі призначено на 28.03.2019 року. 28.03.2019 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та підготовче засідання призначено на 20.06.2019 року. 28.03.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-1 - адвоката Яроша С.В. надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії висновку експерта від 10.09.2018 року № 34/18 за результатами проведення почеркознавчої експертизи. 28.03.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача-1 - адвоката Яроша С.В. надійшло клопотання про заміну сторони, в якому останній просив залучити [PERSON] в якості правонаступника [PERSON] у зв`язку зі смертю останньої. 20.06.2019 року справу знято зі складу у зв`язку із відсутністю вільних залів судового засідання для розгляду справи та підготовче засідання призначено на 24.10.2019 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року клопотання про заміну позивача правонаступником у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого володіння задоволено; замінено позивача - [PERSON] на правонаступника - [PERSON] . Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року, у зв`язку із заміною позивача у справі та неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 04.02.2020 року. 24.10.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Яроша С.В. надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомості з реєстраційним № 1213376080000, розташованим за адресою: [ADDRESS] , за винятком тих реєстраційних дій, які вчиняються на виконання судових рішень. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2019 року за заявою представника позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомості з реєстраційним № 1213376080000, розташованим за адресою: [ADDRESS] , за винятком тих реєстраційних дій, які вчиняються на виконання судових рішень. Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2020 року задоволено клопотання представника позивача про приєднання доказів; визнано явку учасників справи в судове засідання обов`язковою, та у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 27.05.2020 року. 05.02.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява представників [PERSON] - адвокатів Сахненка Є.В., Короті Р.О. про залучення в якості третьої особи до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого володіння. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року клопотання представників [PERSON] - адвокатів Сахненка Є.В., Короті Р.О., про залучення в якості третьої особи до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого володіння задоволено; залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого володіння в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON] ). Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року зобов`язано представника позивача направити третій особі копію позовної заяви з додатками та, у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 05.10.2020 року. 04.09.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника третьої особи - адвоката Сахненка Є.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи. 05.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника третьої особи - адвоката Короті Р.О. надійшла заява про відкладення розгляду справи. 05.10.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Сперкача С.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2020 року у зв`язку із задоволенням клопотань представників, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 21.01.2021 року. В підготовчому засіданні 21.01.2021 року представником позивача - адвокатом Сперкачем С.В. подано заяву про збільшення позовних вимог та клопотання про заміну неналежного відповідача у справі. Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року приєднано до матеріалів справи клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача та постановлено вирішити вказане клопотання в наступному підготовчому засіданні; на підставі п. 5 ч. 5 ст. 49 ЦПК України відмовлено у прийнятті заяви представника позивача про збільшення позовних вимог; визнано явку позивача в судове засідання обов`язковою, та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 18.05.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 13.09.2021 року. 18.05.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Сперкача С.В. надійшло клопотання, яке було передано головуючому судді 19.05.2021 року, про витребування доказів, в якому останній просив витребувати в Управлінні соціального захисту населення Печерської районної в м. Києві адміністрації інформацію про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи [PERSON] . В підготовчому засіданні 13.09.2021 року представником позивача - адвокатом Сперкачем С.В. подано заяву про збільшення позовних вимог та клопотання про заміну неналежного відповідача у справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021 року клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] про витребування майна із чужого володіння задоволено; замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного [PERSON] (далі - віповідач-1, [PERSON] ); виключено [PERSON] зі складу третіх осіб у даній цивільній справі; залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого володіння в якості співвідповідача [PERSON] (далі - відповідач-2, [PERSON] ). Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів, та, у зв`язку із заміною відповідача-1 та залученням до участі у справі відповідача-2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 01.02.2022 року. 13.09.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка була передана головуючому судді після підготовчого засідання. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 11.07.2022 року. 01.02.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Сперкача С.В. надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у Міністерства соціальної політики України інформацію про фактичне місце проживання внутрішньо переміщених осіб [PERSON] , [PERSON] 01.02.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Сперкача С.В. надійшла уточнена позовна заява, в якій представник позивача просить витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 11.07.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та підготовче засідання призначено на 11.08.2022 року. 11.08.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та підготовче засідання призначено на 30.11.2022 року. 30.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 - адвоката Сахненка Є.В. надійшла заява про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. 30.11.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Сперкача С.В. надійшла заява про закриття підготовчого провадження. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2022 року у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 21.02.2023 року. В підготовчому засіданні 21.02.2023 року представником позивача - адвокатом Сперкачем С.В. подано уточнену позовну заяву (зі змінами та доповненнями). Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2023 року клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без розгляду; прийнято до розгляду уточнену позовну заяву (зі змінами та доповненнями). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про витребування майна із чужого володіння, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 23.05.2023 року. 23.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Сперкача С.В. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 23.05.2023 року, без фіксування технічними засобами. 23.05.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача-1 - адвоката Короті Р.О. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 23.05.2023 року, без фіксування технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача-2, щодо якої відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 05.09.2023 року. 05.09.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 17.10.2023 року. 10.10.2023 року та 11.10.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшли заяви про розгляд справи за її відсутності, в яких остання зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2023 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судове засідання було відкладено до 14.12.2023 року. 10.11.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 04.12.2023 року та 11.12.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшли заяви без застосування електронного цифрового підпису про розгляд справи за її відсутності, в яких остання зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання 14.12.2023 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи в судове засідання 14.12.2022 року не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Позивач у письмових заявах просила розглядати справу за її відсутності. Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності позивача, відповідача-1 та відповідача-2. В судовому засіданні 14.12.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених в позовній заяві (уточненій) підстав та просив їх задовольнити. Вислухавши вступне слово представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Суд встановив, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 16.09.1997 року, виданого Відділом приватизації Державного житлового фонду Печерського району на підставі розпорядження (наказу) від 16.09.1997 року за № 1492, квартира [ADDRESS] , загальною площею 46,9 кв. м., належить [PERSON] та члену її сім`ї - [PERSON] в рівних долях (а. с. том 1 а. с. 126). [INFO] [PERSON] померла, про що зроблено актовий запис № 395, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.09.2018 року Печерським районним у м. Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (том 1 а. с. 152). Відповідно до листа Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. від 27.03.2019 року за вих. № 157/02-14, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (том 1 а. с. 153). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.10.2019 року № 185000749, 31.03.2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34574391 від 31.03.2017 року, яким зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Підстава виникнення права власності: договори купівлі-продажу від 12.09.2001 року № 3544-Б/001 та № 3545-Б/2001, видавник - Товарна біржа «Українська біржа» «Десятинна» (том 2 а. с. 138) ; 79 - 80; 91 - 92). 12.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Українська біржа» «Десятинна» було укладено договір купівлі-продажу № 3544-Б/001 (далі - Договір купівлі-продажу № 3544-Б/2001 від 12.09.2001 року), відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив 1/2 частину квартири [ADDRESS] (том 2 а. с. 79 - 80). 12.09.2001 року між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Українська біржа» «Десятинна» було укладено договір купівлі-продажу № 3545-Б/2001 (далі - Договір купівлі-продажу № 3545-Б/2001 від 12.09.2001 року), відповідно до умов якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив 1/2 частину квартири [ADDRESS] (том 2 а. с. 91 - 92). Відповідно до листа Державного архіву м. Києва від 07.05.2020 року за вих. № 068/02-12/918, у журналі реєстрації договорів купівлі-продажу та міни об`єктів нерухомості за період часу з 05.01.2001 року по 28.12.2001 року відомості про укладення договорів купівлі-продажу квартири [ADDRESS] не виявлено (том 2 а. с. 102). Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2017 року за № 420171010600000108 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, в якому [PERSON] визнана потерпілою (том 1 а. с. 18 - 19). Згідно висновку експерта № 34/18 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 10.09.2018 року, складеного експертом першого класу «Науково-дослідної лабораторії судових експертиз» [PERSON] на замовлення адвоката Ярош Л.В. для подання до Печерського районного суду м. Києва у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння, підпис від імені [PERSON] , електрографічне зображення якого міститься у графі: «Продавець» е електрофотокопії Договору купівлі-продажу від 12.09.2001 року, посвідченому «Українською біржою» «Десятинна» за реєстраційним № [NUMBER] , виконано не [PERSON] , а іншою особою (том 2 а. с. 103 - 110). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.10.2019 року № 185000749, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35490583 від 01.06.2017 року, яким зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору іпотеки № 710 від 28.04.2017 року та договору про відступлення прав № 3819 від 01.06.2017 року (том 2 а. с. 137). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.10.2019 року № 185000749, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45956003 від 14.03.2019 року, яким зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1076 від 14.03.2019 року (том 2 а. с. 136). 05.08.2019 року рішенням Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. № 48101519 від 05.08.2019 року змінено тип об`єкта нерухомого майна (квартиру [ADDRESS] ) з квартири на приміщення (том 2 а. с. 135). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.01.2020 року № 197757323, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мангуш А.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 49482838 від 01.11.2019 року, яким зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 3334 від 01.11.2019 року (том 2 а. с. 145; том 1 а. с. 207 - 209). 23.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук І.І. за реєстровим № 51, яким забезпечено зобов`язання, що випливають з Договору позики від 23.01.2020 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та відповідно до умов якого [PERSON] з метою забезпечення зобов`язань за Договором позики передав в іпотеку наступне майно: приміщення [ADDRESS] (том 2 а. с. 129 - 134). Рішенням Київського міського нотаріального округу Левчук І.І. від 23.01.2020 року зареєстровано право іпотеки № 50786162 (реєстраційний запис № 35162632) за [PERSON] та зареєстровано обтяження № 50785812 (реєстраційний запис № 35162349), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.01.2020 року № 197757323 (том 2 а. с. 146). Відповідно до наказу Міністра юстиції України від 20.03.2020 року № 1108/5, на підставі ч. 3 ст. 26 п.п. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», скаргу [PERSON] від 16.12.2019 року задоволено частково; скасовано рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. № 48101519 від 05.08.2019 року; виконання п. 2 наказу покладено на Департамент нотаріату та державної реєстрації Міністра юстиції України (том 2 а. с. 122). Листом Департаменту нотаріату та державної реєстрації Міністра юстиції України від 07.04.2020 року за вих. № 16233/44290-33-19/19.1.1, [PERSON] повідомлено про неможливість виконання наказу Міністра юстиції України від 20.03.2020 року № 1108/5 щодо внесення записів про об`єкт нерухомого майна, оскільки право власності на об`єкт нерухомого майна перейшло правонабувача, а відповідне рішення прийнято на підставі вимог діючого законодавства, а саме в результаті вчинення нотаріальної дії, яка не визнана в судовому порядку недійсною (том 2 а. с. 112 - 133). Статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України). Як визначено у ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Як визначено у п. п. 21, 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 2 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин. пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 Цивільного кодексу України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (ст. ст. 387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені ст. ст. 387, 388 ЦК України. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права викладені у постанові Верховного Суду від 06.07.2022 року у справі № 754/12170/16-ц. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що дійсний власник майна рішення про відчуження спірного нерухомого майна не приймала, а відповідач-1 у встановленому чинним законодавством порядку право власності на вказане майно не набув, відтак майно вибуло поза волею дійсного власника, що є підставою для його витребування відповідно до ст. 388 ЦК України. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст. ст. 387, 388 ЦК України. Вказане підтверджується правовим висновком Верховного суду України від 17.12.2014 року по справі № 6-140цс14. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачем-1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що квартира [ADDRESS] вибула з володіння [PERSON] на законних підставах. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 року у справі № 910/1809/18 наведено правовий висновок, що власник з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. У пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17 звернуто увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Аналізуючи викладене, оскільки спірне нерухоме майно вибуло поза волею його власника, а в інший спосіб порушене право позивача не може бути задоволено, суд дійшов висновку про витребування із чужого незаконного володіння [PERSON] у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору. Відповідачами не надано належних доказів на підтвердження понесення судових витрат. Отже, оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача-1 на користь позивача підлягають стягненню 8 810,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved