Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

18.09.2023 року Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернувся до суду в інтересах дитини [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів В обґрунтування позову позивач зазначив, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. Наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 16.03.2023 №327 малолітня [PERSON] тимчасово влаштована в родину бабусі [PERSON] , з якою проживає за адресою: [ADDRESS] . Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснений вихід за вказаною адресою, за підсумками якого встановлено, що умови проживання задовільні, для дитини створені всі необхідні умови для проживання та виховання. Зі слів бабусі дитини, мати [PERSON] , [PERSON] перебуває у Польщі, вихованням доньки не цікавиться, матеріально не допомагає. Батько дитини, [PERSON] , мешкає окремо від дитини за адресою: [ADDRESS] . Згідно з листом відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 29.08.2023 №08-08/1532, під час виходу за місцем проживання батька дитини потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив. Для [PERSON] було залишене письмове запрошення до відділу, проте він не з`явився, засоби зв`язку із ним не відомі. Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 24.08.2023 №2074/01-08, [PERSON] , з 2019 року виїхала за кордон, з того часу дитиною не цікавиться, дитиною опікується дідусь та бабуся, які виконують всі рекомендації лікарів в повному обсязі. Батько дитини, [PERSON] , щодо здоров`я доньки до Центру не звертався жодного разу, з адміністрацією закладу не спілкувався. Згідно з характеристикою малолітньої [PERSON] , дитина навчається в 4-6 класі Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступеня № 20 Екологічного профілю. Батьки дівчинки не цікавляться життям та навчанням доньки, не спілкуються з приводу навчання з учителями та адміністрацією школи, не відвідують батьківські збори, не беруть участь у матеріальному забезпеченні учениці для організації навчальної діяльності. Контролюють навчання дитини бабуся і дідусь. Відповідно до висновку акту оцінки потреб малолітньої [PERSON] від 24.03.2023, в родині наявні складні життєві обставини через те, що батьки фактично самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки. Дитина фактично перебуває на вихованні та утриманні бабусі і дідуся. Питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] розглядалось 31.08.2023 в присутності дитини та її бабусі. Запросити батьків на засідання не виявилось можливим через відсутність інформації щодо їх фактичного місцезнаходження та контактних телефонів. Під час засідання проведена бесіда з малолітньою [PERSON] , яка повідомила, що не заперечує проти позбавлення батьків батьківських прав, оскільки її вихованням та утриманням фактично займаються дідусь і бабуся. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, думку малолітньої [PERSON] , комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх доньки [PERSON] , передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СС України (ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків) та направлення до суду матеріалів та позову про позбавлення їх батьківських прав по відношенню до доньки. 25.09.2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. Ухвалою суду від 30.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Від відповідачів відзив на позов або письмові пояснення не надходили, відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . На профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. Наказом служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 16.03.2023 №327 малолітня [PERSON] тимчасово влаштована в родину бабусі [PERSON] , з якою проживає за адресою: [ADDRESS] . Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснений вихід за вказаною адресою, за підсумками якого встановлено, що умови проживання задовільні, для дитини створені всі необхідні умови для проживання та виховання. Зі слів бабусі дитини, мати [PERSON] , [PERSON] перебуває у Польщі, вихованням доньки не цікавиться, матеріально не допомагає. Батько дитини, [PERSON] , мешкає окремо від дитини за адресою: [ADDRESS] . Згідно з листом відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 29.08.2023 №08-08/1532, під час виходу за місцем проживання батька дитини потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив. Для [PERSON] було залишене письмове запрошення до відділу, проте він не з`явився, засоби зв`язку із ним не відомі. Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 24.08.2023 №2074/01-08, [PERSON] , з 2019 року виїхала за кордон, з того часу дитиною не цікавиться, дитиною опікується дідусь та бабуся, які виконують всі рекомендації лікарів в повному обсязі. Батько дитини, [PERSON] , щодо здоров`я доньки до Центру не звертався жодного разу, з адміністрацією закладу не спілкувався. Згідно з характеристикою малолітньої [PERSON] , дитина навчається в 4-6 класі Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступеня № 20 Екологічного профілю. Батьки дівчинки не цікавляться життям та навчанням доньки, не спілкуються з приводу навчання з учителями та адміністрацією школи, не відвідують батьківські збори, не беруть участь у матеріальному забезпеченні учениці для організації навчальної діяльності. Контролюють навчання дитини бабуся і дідусь. Відповідно до висновку акту оцінки потреб малолітньої [PERSON] від 24.03.2023, в родині наявні складні життєві обставини через те, що батьки фактично самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки. Дитина фактично перебуває на вихованні та триманні бабусі і дідуся. Під час засідання проведена бесіда з малолітньою [PERSON] , яка повідомила, що не заперечує проти позбавлення батьків батьківських прав, оскільки її вихованням та утриманням фактично займаються дідусь і бабуся. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] від 15.09.2023 року № 01-18/2020, за підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі, думку малолітньої [PERSON] , комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] , та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх доньки [PERSON] , передбачених п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків) та направлення до суду матеріалів та позову про позбавлення їх батьківських прав по відношенню до доньки. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.16, 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а отже позбавлення їх батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини. Одночасно суд зазначає, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно частини 2 ст. 183 Сімейного кодексі України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню аліменти на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над [PERSON] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але по менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1073,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави. Стягненню виходячи з кількості відповідачів з кожного окремо відповідача підлягають судові витрати (1073,80 : 2 = 536,9) в розмірі 536 грн. 90 коп.

Outcome: approved