Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

02 жовтня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. У позовній заяві позивач вказує, що на цей час син, [PERSON] досяг повноліття та навчається на денній формі у Вищому професійному гірничо-будівельному училищі третього атестаційного рівня за спеціальністю «Слюсар-ремонтник, електрогазозварник, стропальник» з 01.09.2022 року. Оскільки [PERSON] часто хворіє, не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу утримувати спільну дитину, тому позивач прохає суд стягувати із [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення навчання в навчальному закладі. 21 листопада 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник\~ відповідача,\~ адвокат\~ Пелих\~ О. В.\~ вказав,\~ що відповідач [PERSON] позов визнає лише частково та зазначає, що дійсно, [PERSON] , [INFO] є його сином і на цей час навчається у Вищому професійному гірничо-будівельному училищі. При цьому, доказів того, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу надавати таку матеріальну допомогу суду не надано. Позивач жодним чином не обґрунтовує ані потребу сина в матеріальній допомозі, а ні можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу, а лише вказує на це. Крім цього, відповідач зазначає, що окрім цього, в нього теж є сім`я, до складу якого входить дружина [PERSON] , а також діти:\~ донька [PERSON] , [INFO] та пасинок [PERSON] , [INFO] , яких відповідач безумовно повинен утримувати. Оскільки відповідач цілком розуміє, що він як батько зобов`язаний матеріально допомогти своєму повнолітньому сину так само як обов`язок матері надавати таку допомогу, то відповідач вважає за можливе надавати сину матеріальну допомогу в розмірі 1500 грн щомісячно. За таких обставин, відповідач визнає частково позовні вимоги і прохає суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в 1500 грн щомісячно. 27 листопада 2023 року від позивача, [PERSON] , до суду надійшли заперечення на відзив, в яких остання зазначила, що не погоджується із поданим відзивом на позовну заяву з огляду на таке. Так, позивач за станом здоров`я ніде не працює та має ряд захворювань, у зв`язку з чим постійно перебуває на лікуванні та на обліку в лікарів. Також, окрім сина, на утриманні позивача знаходиться ще одна неповнолітня дитина, донька [PERSON] , 2014 року народження. Щодо запропонованої відповідачем [PERSON] суми в розмірі 1500 грн щомісячно на утримання дитини зазначає, що вказаної суми недостатньо для належного утримання спільного сина, оскільки він з дитинства постійно хворіє, також перебуває на обліку в лікарів та потребує постійного лікування. Крім цього, позивачу щотижня необхідно надавати сину додатково кошти на проїзд, харчування, одяг та ліки. Враховуючи те, що відповідач не надав доказів того, що він є непрацездатною особою, не повідомив і не обґрунтував, що немає можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину саме в частці, вважає, що належний розмір аліментів, необхідний для забезпечення належного утримання сина є у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, а не в твердій грошовій сумі, оскільки саме такий розмір аліментів буде справедливий, необхідний та достатній для забезпечення належного утримання сина. 14 грудня 2023 року представник відповідача, адвокат Пелих О. В. подав до суду заперечення, у яких зазначив, що позивачем не доведено, що вона є непрацездатною, а також не надано доказів того, який саме розмір коштів необхідний для проїзду сина, його проживання, харчування, одяг і лікування. Крім цього позивач не довела, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину в розмірі, який вона прохає суд стягувати на утримання [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла телефонограма, в якій вона позов підтримала повністю і прохала розглянути справу без її участі. Також повідомила, що в разі подання відповідачем чи його представником нових заперечень, свої заперечення подавати не буде. Відповідач, [PERSON] та його представник, адвокат Пелих О. В, а також третя особа, [PERSON] будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підтримує та прохає задовольнити. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 7, 10). [PERSON] навчається на денній формі у Вищому професійному гірничо-будівельному училищі третього атестаційного рівня в групі Т-4/22 «Слюсар-ремонтник, електрогазозварник, стропальник» з 01.09.2022 року (Наказ про зарахування № 1 «З-УДЗ» від 31.08.2022 року) по 27.06.2024 року. Знаходиться не на повному державному утриманні, бюджет (а.с. 11). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до наведеного спроможність надавати матеріальну допомогу є предметом доказування. Також, у роз`ясненнях, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року вказано на те, що стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з`ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. Визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. З огляду на те, що позивач є студентом денної форми навчання, він не має можливості працювати. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Також судом установлено, що [PERSON] часто хворіє ( а. с. 61-82), а отже потребує коштів для придбання ліків. Разом із цим, суду не надано доказів щодо понесення дитиною або ж його матір`ю, на утриманні якої він перебуває витрат на лікування, а також їх розміру, щоб дало суду можливість суду визначити розмір аліментів, який потребує дитина. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до положень статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відтак, необхідність лікування та відвідування спеціальних заходів, тобто витрати на лікування дитини є додатковими витратами на дитину, а не основними витратами у розумінні чинного Сімейного кодексу України. Крім цього, із матеріалів справи вбачається, що позивач у справі, окрім повнолітнього сина [PERSON] також має на утриманні ще одну малолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . На цей час [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, а тому потребує додаткових коштів для придбання ліків, а також не отримує доходів, що свідчить про скрутне матеріальне становище, яке не дає можливості забезпечувати потреби повнолітнього сина в повному обсязі, що підтверджується наданими суду довідками (а.с. 51-60, 83-85). Разом із тим, судом установлено, що [PERSON] навчається не на повному державному утриманні, бюджет, що передбачає можливість отримувати стипендію. Відомості про те, чи отримує стипендію третя особа суду не надано. \~ Щодо матеріальної можливості відповідача утримувати повнолітнього сина судом установлено таке. Так, судом установлено, що відповідач, [PERSON] є працездатним і доказів того, що він не може утримувати повнолітнього сина суду не надано. На можливість утримувати сина свідчить також те, що відповідач у відзиві виявив бажання сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 грн щомісячно. При цьому, предметом позову в цій справі є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі частини заробітку (доходу). За змістом ч.3 ст.181, ст.184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі за заявою одержувача, тобто ініціатива з визначення аліментів у твердій грошовій сумі належить одержувачу (стягувачу) аліментів. Ні у відзиві на позов, ні в запереченнях на відповідь на відзив не наведено обґрунтованих аргументів на користь визначення аліментів у твердій грошовій сумі всупереч заявленій позивачем вимозі. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача суд враховує,\~ що\~ відповідач, [PERSON] , проживає окремо від сина - [PERSON] та має на утриманні іншу малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , а отже має обов`язок утримувати останню. Посилання відповідача про те, що він утримує також дружину та [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки суду не надано доказів, які б це підтверджували. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] необхідно задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу заробітку, на період навчання сином, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів необхідно проводити з дня подачі позову до суду 02 жовтня 2023 року. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, то із відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному ЗУ Про судовий збір.

Outcome: partial