Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

У вересні 2023 року адвокат Козіна Наталія Володимирівна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із вказаною вище позовною заявою. В обґрунтування позову зазначено, що 08.09.2014 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» була укладена угода №SAMDNWFC00008816442 про надання банківських послуг та відкриття карткового рахунку № [NUMBER] з видачею банківської платіжної картки для виплат № [NUMBER] та кредитної картки № [NUMBER] . 16.05.2022 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, [PERSON] побачив як на його телефон почали приходити повідомлення у Додатку «Приват24» про списання коштів з карток. Після чого, [PERSON] , зайшов у Додаток та намагався заблокувати картки, по яких невідомими особами проводились незаконні операції, та зателефонувати до АТ КБ «ПриватБанк», однак з його номера телефону цього не виявилось можливим. Повідомити банку про незаконні операції вдалось лише за номером дружини позивача. Наступного дня, [PERSON] звернувся до відділення банку, де написав заяву про шахрайські дії з його картками. Однак, жодної відповіді від відповідача не надійшло. Так, на електронну адресу відповідача було надіслано заяву щодо поновлення прав [PERSON] як споживача послуг банку з вимогою повернення грошових коштів, які 16.05.2022 року були зняті невідомими особами з його карткового рахунку разом з нарахованими відсотками, однак станом на теперішній час відповіді від АТ КБ «ПриватБанк» не надійшло. При цьому відповідач нараховує та списує відсотки за користування кредитним лімітом до теперішнього часу, у тому числі з інших карткових рахунків, у розмірі 2180,20 гривень, з яких стягнуто заборгованості по відсотках:у червні - у розмірі 868,76 гривень та у липні- у розмірі 1131,26 гривень. Крім того, 17.05.2022 року позивач звернувся до Відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме щодо притягнення невстановлених осіб, які незаконно заволоділи грошовими коштами на загальну суму близько 45000,00гривень з банківських карток № [NUMBER] та № [NUMBER] , 17.05.2022року відомості за заявою [PERSON] від 17.05.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022046730000221. [PERSON] визнаний потерпілим у кримінальному провадженні. 19.07.2023 року матеріали вказаного кримінального провадження разом з обвинувальний актом направлені до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду . Так, з карткового рахунку № [NUMBER] з [PERSON] була незаконно списана суму у розмірі 44738,44 гривень, за період з 16.05.2022 року по 30.09.2022 року включно незаконно списаних відсотків складає, за користування кредитом на рівні 20,4% річних складає 3450,62 гривень, за період з 01.10.2022 року по 06.09.2023 року включно за користування кредитом на рівні 40,8% річних -17053,07 гривень, загальна сума процентної ставки становить 20503,69 гривень, що позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Окрім того, просить стягнути також пеню у розмірі 21429,71 гривень. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, з підстави неотримання відповідачем позову. 23 жовтня 2023 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Банк заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено, що спірні перекази коштів були вчинені не ним особисто; банк не здійснив ідентифікації або не виявив порушення. Службовою перевіркою встановлено, що [PERSON] є клієнтом Банку, має відкриті рахунки та користується картками. 16 травня 2022 року [PERSON] самостійно з власної волі перейшов за посиланням нафішинговий сайт «Приват24», де під час верифікації вніс власну персональну інформацію, фінансовий номер, пароль доступу до «Приват24», тобто повідомив стороннім особам інформацію за допомогою якої вони отримали доступ до карток та «Приват 24». З вказаних підстав просять вимоги залишити без задоволення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), наголошує на тому, що емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. З матеріалів справи слідує, що між сторонами виникли правовідносини з приводу встановлення та використання кредитного ліміту, здійснення транзакції з банківської карти [PERSON] в сумі 44738,44 гривень. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Суд встановив, що у [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» відкритий особовий кредитний рахунок доякого оформлена кредитна картка «Універсальна Gold 55-днів» № [NUMBER] з кредитним лімітом 80000,00гривень, встановленим 18.02.2022 року. Картка№414962935788647217.05.2022 року була перевипущена внаслідок заблокування 16.01.2022 року картки № [NUMBER] . Також у [PERSON] відкритий дебетний рахунок [NUMBER] до якого оформлена карта№ [NUMBER] , яка була перевипущена внаслідок заблокованої 16.01.2022 року картки № [NUMBER] . [PERSON] 16.05.2022 року о 21:15 годині з мобільного номера телефону [NUMBER] , який належить його [PERSON] зателефонував на лінію клієнтської підтримки 3700та повідомив про незаконну транзакцію з картки після чого його картка була заблокована. Під час проведення службової перевірки АТ КБ «ПриватБанк» здійснено перевірку логіну входу до «Приват24» під акаунтом [NUMBER] клієнта [PERSON] та встановлено, що 16.05.2022 року, напередодні проведення шахрайських дій з коштами клієнта, а саме о 19:53:32г. сам клієнт здійснив вхід в особистий акаунт«Приват24» з мобільного пристрою зі статичної (фіксованої) зовнішньої 1Р-адреси, згідно даних геопозиціонування, точка входу за місцем розташування знаходиться за адресою [ADDRESS] , де мешкає клієнт, позивач у справі. Вказаний мобільний пристрій та IP-адреса є типовими і неодноразово використовувалися [PERSON] для входу акаунт«Приват24». 16.05.2022 року о 19:55:08 було зафіксовано вхід з мобільного пристрою та о 20:05:50 та о 20:57:15 зафіксовано входи в акаунт«Приват24» клієнта з нетипового мобільного пристрою. Суд вказує, що службовою перевіркою встановлено, щоавторізація в [PERSON] відбулася на фішинговому сайті, де вінввів свій логін та пароль, тобто позивач повідомив стороннім інформацію за допомогою якої можливо увійти «Приват24». Таким чином,позивач самостійно з власної волі, не звернувши увагу, перейшов за посиланням на фішинговий сайт «Приват24», де під час верифікації вніс власну персональну інформацію, зокрема фінансовий номер телефону [NUMBER] , пароль доступу у «Приват24», а також під час дзвінка банка підтвердив вхід у «Приват24» під власним акаунтом. Тобто, повідомив стороннім особам інформацію за допомогою якої стала доступна інформація по карткам [PERSON] . На підставі підписаних анкет-заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, між АТ «ПриватБанк» та позивачем склалися договірні правовідносини щодо надання банківських послуг. На підставі яких видавалися клієнтові банківські картки на час здійснення спірних операцій позивач активно користувався банківським послугами. У Постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 р. у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877св19) зазначений правовий висновок про те, що позивач/клієнт через його власну недбалість та бездіяльність по захисту власних персональних даних (номери карток та ПІН-код) та власного мобільного фінансового телефону, що надало змогу третім особам отримати вільний доступ до картокПриватБанка клієнта в системі «Приват24» відповідає за свої власні дії. Крім того, з матеріалів справи слідує, що позивач звертався до правоохоронних органів з приводу заволодіння його коштами шахрайськими діями. Відомості внесені до ЄРДР, проводилося досудове розслідування, є особа якій повідомлено про підозру та обвинувальний акт скерований до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду. Доказів розгляду кримінального провадження суду не надані. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Позивач стверджує, що зняття кредитних коштів з його карткового рахунку відбулось без його згоди, чим завданий матеріальних збитків, зазначав, що свою банківську картку, як і дані, для її використання, нікому не надавав. Разом з тим, будь-які належні і допустимі докази на підтвердження того, що транзакції грошових коштів з рахунку позивача були здійснені не ним, матеріали справи не містять. Вказані доводи позивача спростовні доказами відповідача що відображено услужбовій перевірці, відповідно до якої встановлено, що позивач [PERSON] 16 травня 2022 року самостійно з власної волі перейшов за посиланням на фішинговий сайт «Приват24», де під час верифікації вніс власну персональну інформацію, фінансовий номер, пароль доступу до «Приват24», тобто повідомив стороннім особам інформацію за допомогою якої вони отримали доступ до карток та «Приват24». Так, заява до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, не є судовим рішенням, яке набрало законної сили, а обставини, встановлені у ньому, - становили би преюдицію. Подання заяви про вчинення кримінального правопорушення і факт внесення відомостей до Реєстру є задокументованими актами фіксації певних обставин, які не мають наперед визначеної оцінки. Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження викладених обставин та відповідачем надані докази на спростування доводів позивача, а тому суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсягу. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed