Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 011054 від 15.09.2022, 13.09.2022 о 05:30 годин в м. Кам`янське, по вул. Звенигородська 45, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Ford MONDEO, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований попереду автомобіль KIA K5, [NUMBER] , який внаслідок удару покотився вперед та зіткнувся з припаркованим попереду автомобілем Хюндай I30 [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями Відповідач порушив п. 12.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 011052 відповідач скоїв ДТП, після чого залишив місце події, а саме пішов з місця до приїзду працівників поліції. Своїми діями [PERSON] порушив п.2.10а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. 12 жовтня 2022 року постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська №208/4900/22 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автотранспорт позивача, а саме КІА К-5, реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав механічні пошкодження. 14 вересня 2022 року між позивачем та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір №14/09/2-2022ФЛ про проведення незалежного автотоварознавчого дослідження по оцінці автотранспорту. На виконання вказаного договору ФОП [PERSON] надано звіт №15-09-22Р про оцінку транспортного засобу від 13.11.2022 року. Згідно зазначеного звіту, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [PERSON] в результаті його пошкодження при ДТП складає 146 785,17 гривень. За проведення вказаної експертизи позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 3800,00 грн. 16 вересня 2022 року позивачем подано заяву до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування завданих збитків на підставі страхового полісу винуватця ДТП [PERSON] №210924538. Відповідно до платіжної інструкції № ЗНО0089368 від 09.12.2022 позивачу було виплачено страхове відшкодування за ремонт автомобіля у розмірі 129108,89 грн. Ураховуючи те, що різниця між загальною сумою майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та розміром страхового відшкодування 146 785,17 грн (згідно висновку експерта), 129108,89 грн (страхове відшкодування), становить 17678,28 (сімнадцять тисяч шісот сімдесят вісім) гривень 28 копійок, тому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з урахуванням всіх фізичних та душевних страждань і стягнути моральну шкоду у розмірі 100000,00грн. Відповідач у судове засідання не з`явився , про дату та час розгляду справи сповіщений, згідно наданого відзиву просить відмовити у задоволенні позову . Третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України у судове засідання не з`явилися , про дату та час розгляду справи сповіщені, згідно наданого відзиву просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі . Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив, що 12 жовтня 2022 року постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська №208/4900/22 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124 КУпАП , 122-4 КУпАП . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автотранспорт позивача - КІА К-5, реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав механічні пошкодження. Відповідно до звіту №15-09-22Р про оцінку транспортного засобу від 13.11.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [PERSON] в результаті його пошкодження при ДТП, складає 146 785,17 гривень. За проведення вказаної експертизи позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 3800,00 грн. 16 вересня 2022 року позивачем подано заяву до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування завданих збитків на підставі страхового полісу винуватця ДТП [PERSON] №210924538. Відповідно до платіжної інструкції № ЗНО0089368 від 09.12.2022 позивачу було виплачено страхове відшкодування за ремонт автомобіля у розмірі 129108,89 грн. Різниця між загальною сумою майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та розміром страхового відшкодування 146 785,17 (згідно висновку експерта) 129108,89 (страхове відшкодування) становить 17678,28 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 28 копійок. Частина третя\~статті 386 ЦК України\~передбачає, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 674/1666/14-ц (провадження № 61-6468зпв18) вказано, що «зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою». Відповідно до частини першої\~статті 1166 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі\~Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями\~28,\~29 Закону № 1961-ІV\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого,\~це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9\~постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та стягнення розміру різниці виплаченої суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна саме з врахуванням звіту № 15-09-22Р про оцінку транспортного засобу від 13.11.2022. Відповідно до частин першої, другої\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі\~статтею 1194\~ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Отже, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним\~\~\~розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування. Згідно із\~ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України. Нормами\~ст.77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки\~ст.81 ЦПК\~закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином вартість матеріального збитку, спричиненого позивачеві, становить 146 785,17 грн - згідно висновку експерта, 129108,89 грн - страхове відшкодування виплачене позивачу, зменшене на суму франшизи у розмірі 17678,28 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 28 копійок. Згідно\~ст.9 Закону України «Про страхування»\~визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. З огляду на те, що страхове відшкодування виплачується страховиком у сумі, зменшеній на суму франшизи, яка не була сплачена потерпілому заподіювачем шкоди добровільно, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Встановивши, що пошкодження належного позивачу автомобіля внаслідок ДТП сталося з вини відповідача суд дійшов висновку про наявність підстав для її відшкодування. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 20000 грн. Суд, перевіривши, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про про часткове задоволення позовних вимог . Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4)\~пов`язані з вчиненням інших\~процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~ Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві\~сторони\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ Ураховуючи викладене,

Outcome: approved