Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

представник позивача звернувся з позовом до суду, просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 10\~565,46 грн, а також судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. Представник позивача 11.01.2023р. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] третя особа приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою суду від 18.01.2023 року матеріали вказаної позовної заяви направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Личаківського районного суду міста Львова. Матеріали справи надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 05.04.2023р. Позов мотивує\~тим, що 06.04.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №33650а0зг, предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] . 26.07.2020 р. о 12:30 год в м. Львові на вул. Пасічній, 154, відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з Постановою Личаківського суду м. Львова по справі №4636/7298/20 від 19.08.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] (Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №33650а0зг від 06.04.2020 року (далі - Договір), згідно з якими позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Volkswagen» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Страхувальник звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди було визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 41371,89 грн. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 33649,39 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 697355 від 19.08.2020 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №68637117. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до страхової компанії відповідача із заявою на виплату (страхового) відшкодування за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №68637117 за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 25831,04 грн, згідно платіжного доручення №3Р107871 від 22.10.2020 року. За таких обставин відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток повинен відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі 10\~565,46 грн, а також судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою судді від 03.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку по місцю її реєстрації, причин неявки суду не повідомила, відзив не подавав. Від представника відповідача надійшло повторно клопотання про відкладення судового засідання. В той же час, враховуючи положення ст.223 ЦПК України, суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення. У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що 26.07.2020 р. о 12:30 год в м. Львові на вул. Пасічній, 154, відбулась дорожньо-транспортна пригода, а саме водій [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно з Постановою Личаківського суду м. Львова по справі №4636/7298/20 від 19.08.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] (Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №33650а0зг від 06.04.2020 року (далі - Договір), згідно з якими позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Volkswagen» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Страхувальник звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди було визнано страховим випадком. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 41371,89 грн, що підтверджується складеними страховим актами ARX2608429 та ARX 2690647. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 41371,89 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 697355 від 19.08.2020 року та №738380 від 05.01.2021 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №68637117. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до страхової компанії відповідача із заявою на виплату (страхового) відшкодування за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №68637117 за яким страхова компанія відповідача здійснила виплату в розмірі 26896,43 грн, згідно платіжного доручення №3Р107871 від 22.10.2020 року та №3Р037994 від 21.04.2021 року. Також, як зазначає позивач, [PERSON] в результаті досудового врегулювання частково сплатив різницю страхового відшкодування, яке не було покрито полісом обов`язкового страхування у розмірі 3910 гри. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п. 2, 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України). Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст.93 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно вимог ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньотранспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньотранспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності. Страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 названого Закону здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків (аналогічну позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 13.03.2018 у справі № 910/9396/17, від 22.03.2017 у справі № 910/3650/16). Згідно із частиною другою, п`ятою ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За диспозицією п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Всебічно проаналізувавши\~обставини справи\~в їх\~сукупності,\~оцінивши за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на повному,\~об`єктивному\~розгляді справи\~зібрані по\~справі докази,\~

Outcome: approved