Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 16.07.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату кохання, припинення з серпня 2022 року шлюбних відносин, позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.10.2023 року справу було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська. Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.12.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В призначене судове засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідачка у наданій заяві також просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про визнання позову. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~Враховуючи подані сторонами заяви, відповідно до положень ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №555. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Таким чином, відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. \~ \~ \~ \~Як зазначив в своєму позові позивач та не заперечувалось відповідачкою, шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачкою було фактично припинено з серпня 2022 року. \~ \~ \~ \~З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми. Враховуючи положення ст.113 СК України та відповідну заяву відповідачки, після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи подачу відповідачкою до початку розгляду справи по суті клопотання про визнання позову та положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору в 536 грн. 80 коп., що становить 50% від сплаченого судового збору, а також повернення позивачу з державного бюджету решти сплаченого судового збору в розмірі 50%, що становить 536 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved