Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

02 січня 2024 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] у якій просила протягом 6 (шести) місяців визначити заходи тимчасового обмеження щодо прав [PERSON] , а саме: заборонити останньому перебувати в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] ; усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; заборонити спілкуватися з нею; заборонити наближатися до неї на відстань ближче 10 метрів до місця її перебування; заборонити вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Вимоги заяви обґрунтовувала тим, що протягом 2023 року, вона її чоловік [PERSON] та 9 спільних дітей проживали разом в одному будинку в [ADDRESS] . Під час спільного проживання, чоловік неодноразово вчиняв домашнє насильство, часто бив її, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого вона систематично викликала поліцію. на даний час вони фактично не проживають однією сім`єю, оскільки після того як її чоловік звільнився з місць позбавлення волі із ДУ Катеринівської виправної колонії №46 спільне життя стало нестерпним. Чоловік щоденно вживає спиртні напої, після чого висуває вимоги економічного характеру, а саме, покупки собі автомобіля, та в разі відмови в їх наданні, здійснює погрози фізичною розправою та чинить домашнє насильство. Чоловік неодноразово притягнутий Зарічненським районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо неї та щодо дітей. Після викликів поліції син веде себе ще більш агресивно, продовжує вчиняти психологічне та фізичне насильство. У зв`язку з систематичним вчиненням [PERSON] домашнього насильства, вона була змушена переїхати до батьків. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просила заявлені вимоги задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Частина 1 ст.350-5 ЦПК України передбачає, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з паспортом № [NUMBER] , виданого 02.01.2019 року органом №5618, [PERSON] народилась [INFO] . Згідно витягу з реєстру територіальної громади, заявниця [PERSON] з 10.11.1993 року проживає по [ADDRESS] . Судом встановлено, що заінтересована особа по справі [PERSON] є чоловіком заявниці [PERSON] . З копії постанови Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 січня 2023 року, [PERSON] 29 грудня 2022 року, вчинив домашнє насильство, зокрема, перебуваючи в житловому будинку по місцю свого проживання по [ADDRESS] , виражався в адресу дружини [PERSON] нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вчинивши насильство психологічного характеру. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до копії постанови Зарічненського районного суду від 29 березня 2023 року, [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме, за повторне протягом року вчинення домашнього насильства. Зокрема, 21 березня 2023 року [PERSON] вчинив домашнє насильство щодо дитини [PERSON] , а саме, проти волі останньої забрав її до місця свого проживання, ображав нецензурною лайкою, не випускав з будинку. За змістом постанови Зарічненського районного суду від 18 липня 2023 року, [PERSON] 17 червня 2023 року перебуваючи за місцем свого проживання по [ADDRESS] , також повторно протягом року вчинив домашнє насильство щодо дружини [PERSON] , погрожував останній фізичною розправою. З вироку Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2023 року, що [PERSON] засуджений за ст. 126-1 КК України, а саме, за вчинення домашнього насильства. Відповідно до ст.350- 2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Пунктами 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального,п сихологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство,у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо дружини [PERSON] , тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] . На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved