Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - А-Банк) звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованість за кредитним договором б/н від 20.07.2016 року у розмірі 16\~146, 31 грн та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач 20.07.2016 року приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та він отримав платіжну картку як засіб доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення ліміту на рахунок зі сплатою процентів за його користування у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору, проте відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 08.09.2023 року має заборгованість 16\~146, 31 гривень, що складається з наступного: 6\~353, 17 гривень - заборгованість за кредитом; 8111,40 гривень - заборгованість по відсоткам, 1681,74 гривень штраф. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 290919 від 26.10.2023, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача А-Банк заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за відсутності представника А-Банку, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 27.10.2023 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 22.11.2023 та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання 22.11.2023 не відбулося через неявку відповідача, якого належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи конвертом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та рекомендоване повідомлення повернулося до суду із підписом про отримання. Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву такого не подав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду також не поступала. \~У судове засідання сторони не з`явилися. До суду повернулося від відповідача [PERSON] рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із підписом про отримання. \~Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже вважається таким, що не з`явився у судове засідання без поважних причин. Згідно із ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких\~\~висновків. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.07.2016 між А-Банк та відповідачем укладено договір б/н у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Анкета-заява підписана відповідачем. Підписавши анкету - заяву відповідач надав свою згоду, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, становить між сторонами договір про надання банківських послуг, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту: www.a-bank.com.ua. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування ним отримані. Умов про нарахування процентів та інших платежів згідно укладеного між сторонами договору анкета-заява не містить. Представник позивача додав до позовної заяви витяг з Умов та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розмішеного на сайті https:// www.a-bank.com.ua/terms та тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», які не містять підпису відповідача. Наданою позивачем довідкою підтверджується, що [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] строком дії до січня 2020 року. Згідно довідки про зміну кредитного ліміту, 20.07.2016 на картковий рахунок відповідача був встановлений кредитний ліміт в розмірі 8000 грн, який зменшувався 27.07.2018 до 6360 грн та збільшувався 03.06.2020 до 6400 гривень. З виписки по картці за період з 20.07.2016 по 08.09.2023 встановлено, що відповідач активно користувався картковим рахунком, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, однак несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредитні кошти, у зв`язку з чим на 08.09.2023 року має заборгованість 16\~146, 31 гривень, яка складається з наступного: 6\~353, 17 гривень - заборгованість за кредитом; 8111,40 гривень - заборгованість по відсоткам, 1681,74 гривень штраф. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку А-Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно до вимог\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Щодо пред`явленої А-Банк вимоги про сплату заборгованості за кредитом у розмірі 6353,17 гривень, суд враховує, що відповідач [PERSON] фактично отримав та використовував надані позичальником кошти, що підтверджено розрахунком заборгованості, та те, що у добровільному порядку кошти А-Банку не повернув. Враховуючи наведене, а також вимоги ч. 2\~ст.530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, А-Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути всю суму кредиту, яку він отримав. Вимогою Банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів. За таких обставин, є підстави для стягнення 6353,17 гривень заборгованості за кредитом. Банк, пред`являючи вимогу про погашення кредиту, просив крім суми, яку фактично отримав в борг позичальник, стягнути заборгованість за відсотками та штраф, підтвердивши своє право вимоги розрахунком кредитної заборгованості за договором від 20.07.2016 року, Тарифами користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», витягом з Умов та правил надання банківських послуг АТ «Акцент Банк». Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Частиною першою статті 1048\~ЦК\~України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У заяві позичальника від 20.07.2016 року процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Також матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий витяг з Умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Крім цього, відповідачем не підписано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, який до того ж не конкретизує вид кредитної картки, що було видано відповідачу, оскільки містить умови кредитування з використанням карток «Універсальна», «Універсальна Gold», що відповідно передбачають різний розмір відсоткової ставки (3,9 % базової ставки на залишок заборгованості за місяць, 58,23 % ефективна процентна ставка для картки «Універсальна» та 3,7% базової ставки на залишок заборгованості за місяць, 56,44% ефективна процентна ставка для картки «Універсальна Gold») та передбачає сплату штрафу. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, оскільки Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять чіткої інформації щодо відсоткової ставки, яка погоджена сторонами при укладенні договору та можливості її збільшення, розміру та строків періодичних платежів на погашення кредиту, штрафу, тому не можуть бути належним доказом погодження сторонами умов кредитного договору в цій частині. Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду у справі № 365/159/19 від 12 лютого 2020 року. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, який підписав лише заяву позичальника 20.07.2016 року. Також\~відсутні підстави\~вважати,\~що сторони\~обумовили у\~письмовому вигляді\~відповідальність за\~відсотками та\~штрафом,\~оскільки надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. Крім того, частина перша статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» приписує, що у договорі про споживчий кредит зазначається, зокрема, таке: тип кредиту (п. 2), відсоткова ставка, її тип та порядок обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів (п. 8), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору; усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (п. 9), загальний розмір наданого кредиту (п. 3), строк, на який надається кредит (п. 5). Виходячи з\~умов кредитного\~договору,\~укладеного між\~сторонами,\~анкети-заяви\~підписаної відповідачем,\~беручи до\~уваги розрахунок\~заборгованості в\~частині стягнення\~кредиту,\~який неспростований\~відповідачем, відсутність належних доказів на підтвердження правомірності нарахування відповідачу процентів за користування позиченими коштами та штрафу, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом та штрафу та задоволення позову в частині вимог А-Банку про стягнення з відповідача [PERSON] 6353,17 грн за кредитом, які в добровільному порядку ним Банку повернуті не були. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача 6353,17 гривень заборгованості, то на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 1056 гривень сплаченого судового збору (6353,17 х 2684 / 16146,31). На підставі ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~549,\~551,\~611,\~612,\~625,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: partial