Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

30.03.2023 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви, поданої в порядку ст. 49 ЦПК України від 15.11.2023 просить : зобов`язати відповідача здійснити запланований термін будівництва та введення в експлуатацію багатоповерхового будинку по [ADDRESS] ( [ADDRESS] в І кварталі 2024 року або з моменту вступу рішення суду в законну силу; зобов`язати відповідача здійснити згідно умов договору роботи в однокімнатній квартирі [ADDRESS] , згідно переліку, а саме: чорнову штукатурку стін, індивідуальне опалення ( котел, підігрів підлоги); електричну розводку по квартирі, стяжку підлоги, встановлення вхідних металевих дверей, встановлення металопластикових вікон, монтаж стояків системи водопостачання та каналізації, підведення системи внутрішнього газопостачання, електроенергії, води до квартирних лічильників, монтаж лічильників обліку газу, електроенергії та води, благоустрій прилеглої території. В обґрунтування позову зазначено, що 12.04.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №Н21-14/6 від 12.04.2019 однокімнатної квартири [ADDRESS] , з наступними характеристиками : чорновою штукатуркою стін, індивідуальним опалення ( котел, підігрів підлоги); електричною розводкою по квартирі, стяжкою підлоги, встановленими вхідними металевими дверми, встановленими металопластиковими вікнами, з здійсненим монтажем стояків системи водопостачання та каналізації, підведення системи внутрішнього газопостачання, електроенергії, води до квартирних лічильників, монтажем лічильників обліку газу, електроенергії та води, благоустроєм прилеглої території. Такий перелік є вичерпним. За плановий термін будівництва та введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва ІV квартал 2019 року. Вартість майнових прав складає 11\~900 дол. США, що еквівалентно 319\~302, 08 грн. і такі сплачені позивачем. Однак, станом на даний час будинок не введено в експлуатацію. Відповідач припинив здійснення будівельних робіт, грошові кошти припинились використовуватись за цільовим призначенням. Відповідач розпочав будівництво незаконної будівлі з порушенням діючих ДБН, що у свою чергу унеможливить прийняття будинку, у якому розташована квартира позивача, у експлуатацію. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24.08.2023 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. Ухвалою судді від 03.04.2023 такий позов залишено без руху. 05.04.2023усунуто недоліки. Ухвалою від 10.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі\~за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 17.10.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У вступному слові представник позивачів адвокат Хоптій М.В. позовні вимоги підтримав з мотивів, що викладені у позову. Позов просив задоволити. Представник відповідача адвокат Тугай І.М. у позові просив відмовити через безпідставність. Вказав, що жодних додаткових договорів між сторонами не укладено. Вислухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. 12.04.2019 між Приватним підприємством «Металспецмонтаж» ( продавцем) та [PERSON] ( покупцем) укладено договір купівлі-продажу майнових прав №Н21-14/6, а саме однокімнатної квартири [ADDRESS] з наступними характеристиками : чорновою штукатуркою стін, індивідуальним опалення ( котел, підігрів підлоги); електричною розводкою по квартирі, стяжкою підлоги, встановленими вхідними металевими дверми, встановленими металопластиковими вікнами, з здійсненим монтажем стояків системи водопостачання та каналізації, підведення системи внутрішнього газопостачання, електроенергії, води до квартирних лічильників, монтажем лічильників обліку газу, електроенергії та води, благоустроєм прилеглої території ( п. 1.1.-1.2). Згідно з п.1.5. запланований термін будівництва та введення в експлуатацію об`єкта будівництва - IV квартал 2019 року. Введення будинку в експлуатацію підтверджується Декларацією про відповідність збудованого Об`єкту капітального будівництва проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил ( 2.2.). Вартість майнових прав на Об`єкт, що передається продавцем покупцеві за даним договором, складає 11\~900 дол. США, що в еквіваленті становить 319\~302, 28 грн. ( п. 3.2). Сторона для якої виникла неможливість виконання обов`язків за даним договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна при настанні цих обставин повідомити в письмовій формі іншу Сторону в термін не пізніше десяти календарних днів з дати їх настання. Повідомлення повинно містити дані про настання і характер обставин, їх можливі терміни тривання і наслідки. Також ця сторона в термін не пізніше десяти днів повинна повідомити інші Сторону в письмовій формі про припинення цих обставини ( п.8.4). Відповідно до довідки від 18.04.2018 за №8 ПП «Метласпецмонтаж», [PERSON] оплатив 100 % вартості майнових прав на об`єкт, згідно договору купівлі-продажу майнових прав №Н21-14/6 від 12.04.2019 ( а.с.12). зобов`язання Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно пункту 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Доктрина venire contrafactum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contrafactum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contrafactum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20) вказано, що «тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Відтак, відповідач не виконує умови договору, зокрема не введено будинок в експлуатацію та не передано квартири [ADDRESS] позивачу з характеристиками, що зазначені у п.1.2. Договору. Протилежного стороною відповідача не спростовано. Додаткових договорів, де б було погоджено інший термін виконання зобов`язань аніж IV квартал 2019 року, не надано, які у належне повідомлення відповідно до п. 8.3. про неможливість виконання договору. Згідно ч.1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. З врахуванням того, що відповідач взяв на себе ряд зобов`язань на виконання робіт, які повністю оплачені позивачем, та які не виконав, порушив зобов`язання, відтак вимоги щодо зобов`язання ПП «Металоспецмонтаж» здійснити, згідно умов договору укладеного з [PERSON] , роботи в однокімнатній квартирі [ADDRESS] , згідно переліку, а саме: чорнову штукатурку стін, індивідуальне опалення ( котел, підігрів підлоги); електричну розводку по квартирі, стяжку підлоги, встановлення вхідних металевих дверей, встановлення металопластикових вікон, монтаж стояків системи водопостачання та каналізації, підведення системи внутрішнього газопостачання, електроенергії, води до квартирних лічильників, монтаж лічильників обліку газу, електроенергії та води, благоустрій прилеглої території, підлягають до задоволення. Разом з тим, суд не може визначити термін виконання робіт, які зазначені позивачем\~І квартал 2024 року. Строк виконання робіт був узгоджений сторонами до кінця кварталу IV 2019 року. Змін сторони не вносили до Договору купівлі-продажу майнових прав від 12/04/2019 щодо даної квартири стосовно узгодження інших дат, іншого матеріали справи не містять. Тому, на даний час такі строки минули, а нові сторонами не вирішувалось в порядку виконання договірних зобов`язань. Щодо позовної вимоги про зобов`язання ПП «Металоспецмонтаж» здійснити запланований термін будівництва та введення в експлуатацію багатоповерхового будинку по [ADDRESS] , то така не підлягає до задоволення. Так, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову\~обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (постанови ВП ВС від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 (пункт 71)). Разом з тим, інвестор-власник майнових прав, яким є позивач, визначив свою вимогу - зобов`язати відповідача (як замовника будівництва чи забудовника) в конкретний термін ввести об`єкт в експлуатацію, проте суд зазначає, що введення в експлуатацію відбувається за визначеною законом процедурою і не на вимогу одного із інвесторів чи покупців квартир у багатоквартирних будинках. Набуття фізичною або юридичною особою статусу замовника будівництва має місце за одночасного виконання таких умов: 1) перебування у власності або користуванні у такої особи земельної ділянки, на якій плануються або здійснюються будівельні роботи; 2) саме цей користувач або власник земельної ділянки має намір на здійснення будівельних робіт, про що свідчить подання у встановленому порядку відповідної заяви. Системний аналіз положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про архітектурну діяльність» дає підстави дійти висновку про те, що замовником будівництва є особа, яка має легітимний намір щодо здійснення нового будівництва (реконструкції, капітального ремонту існуючого об`єкта) на належній їй земельній ділянці (щодо належного їй об`єкта) та виразила такий намір шляхом подання відповідної заяви, та у встановленому Законом порядку отримала дозвільний документ. У декларації про початок виконання будівельних робіт обов`язково зазначаються відомості про замовника та, у разі залучення замовником до виконання будівельних робіт іншого суб`єкта, інформація про такого суб`єкта, який у цьому разі набуває статусу генерального підрядника або підрядника. Законодавча вимога щодо зазначення в декларації про початок виконання будівельних робіт відомостей не тільки про замовника, але й, зокрема, про генерального підрядника (підрядника) зумовлена тим, що вказані особи є суб`єктами містобудівної діяльності, кожен з яких несе відповідальність за порушення містобудівного законодавства в порядку та з підстав, визначених Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», іншими законодавчими актами. 17 червня 2021 року Верховний Суд у справі N 814/2523/16 зазначив, що право власника на забудову на своїй земельній ділянці здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. При цьому будівельні роботи на певній земельній ділянці можуть виконуватися замовником об`єкта будівництва виключно за наявності документів, які підтверджують речове право цієї особи на земельну ділянку, на якій плануються відповідні будівельні роботи, про що зазначається в повідомленні про початок виконання будівельних робіт до органу державного архітектурно-будівельного контролю. Отже, подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт пов`язане саме з особою замовника цих робіт. Однак, необхідність перевірки достовірності відомостей, наведених у декларації про введення об`єкта будівництва до експлуатації, регулюється відповідно до ст.41,41-1\~Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності. Орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами державної статистики, Національної поліції, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами. Державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідність проєкту будівництва законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки перевіряється саме на етапі експертизи проєкту і його затвердження замовником. У разі ж, якщо проєктна та/або експертна організація здійснили передачу замовнику проєктної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проєктування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, вищезгадані суб`єкти містобудування несуть відповідальність, передбачену частиною першою статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Доводами сторони позивача про те, що слід ініціювати питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, є недостатніми, оскільки таке питання відноситься до повноважень саме замовника будівництва перед відповідними органами. Проведення перевірки стосовно особи, яка є замовником будівництва, складання припису та застосування до нього штрафних санкцій у разі наявного порушення у сфері містобудівної діяльності, у випадку встановлення такого, відбувається у порядку визначеному законодавством. У свою чергу прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно- будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Проаналізувавши наведені норми права суд дійшов висновку, що саме на замовника будівництва покладено обов`язок ініціювати питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Також, авторський нагляд має здійснюватися відповідальною особою на всіх етапах будівництва. Виконанню вказаних обов`язків передує укладення між замовником та відповідальною особою договору про здійснення авторського нагляду. Безпосереднє виконання будівельних робіт не має вирішального значення при встановленні необхідності здійснення авторського нагляду на об`єкті будівництва, оскільки обов`язковість такого нагляду прямо передбачена законом після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. 10 серпня 2022 року Верховний Суд у справі № 400/587/20 вказав, що об`єктом перевірки органу державного архітектурно-будівельного контролю є будівельний об`єкт, на якому проводиться перевірка (будівля, споруда тощо), проте предметом контролю з боку держави є дотримання вимог законодавства суб`єктом господарювання, виявлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності. Отже, в аспекті відповідальності суб`єкта щодо можливого дотримання чи недотримання вимог закону під час будівництва слід розглядати правовідносини між контролюючим органом та відповідним суб`єктом містобудування (замовником, проєктувальником, підрядником та експертною організацією). Слід додатково зазначити, що умовами договору від 12.04.2019 сторони також передбачили відповідальність та права, обов`язки сторін договору. Так, покупець має право здійснювати контроль за ходом виконання умов договору та монтажно-будівельних\~робіт (п.4.3.2 договору). Окрім того, за п.5.3 договору у випадку порушення строків введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва продавець зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 0.01% від загальної суми сплаченої покупцем вартості майнових прав. Тому, позивач не позбавлений права захисту визначеними договором порушених своїх прав.\~Враховуючи викладене вище, дана вимога про зобов`язання ПП «Металоспецмонтаж» здійснити запланований термін будівництва та введення в експлуатацію багатоповерхового будинку по [ADDRESS] в І кварталі 2024 року, не підлягає до задоволення. За вимогами ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі наведеного позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати за вимогами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved