Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.06.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Від шлюбу мають трьох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Причиною є втрата взаємної любові, втрата довіри, неприязнь один до одного, фізичне і психологічне насильство. Протягом останніх пів року сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Зазначає, що примирення між ними неможливе. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 09.08.2023 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його місця реєстрації, проте до суду жодного разу не прибув, відзиву на позов не подав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №299 від 11.06.2005 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2005 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.11.2007 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.12.2010 року. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору щодо поділу спільного майна подружжя чи визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved