Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

представник позивача подав до суду позов до Кам`янка-Бузької міської ради, [PERSON] , Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 21.12.1995 за №325 в частині передачі земельних ділянок в приватну власність; скасування державного акту на право власності на землю від 11.01.1996 серії ІІ-ЛВ №028428; скасування державного акту та право власності на землю від 11.01.1996 серії ІІ-ЛВ №028427; про визнання незаконним та скасування рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 29.09.2011 №20 в частині затвердження уточненої площі та конфігурації меж земельної ділянки площею 1000 кв.м для ведення особистого селянського господарства [PERSON] по [ADDRESS] ; скасування державного акту на право власності на землю від 08.02.2012 серії ЯЛ №677960; визнання незаконним та скасування договору купівлі-продажу земельних ділянок від 08.06.2011 реєстраційний номер 585; скасування запису в поземельній книзі земельної книзі земельної ділянки з кадастровим номером 4622110100010030031; скасування державної реєстрації права на земельну ділянку з кадастровим номером 4622110100010030031; усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у користуванні акціонерного товариства "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" перебуває земельна ділянка смуги відведення, зокрема в адміністративних межах м. Кам`янка - Бузька. 22.12.2016 було встановлено, що на земельній ділянці смуги відведення залізниці частково розташовані суміжні ділянки, які знаходяться в приватній власності громадян, зокрема частина земельної ділянки відповідача [PERSON] .. Площа перекриття із суміжними землекористувачем становить 0,0398 га.. Право власності відповідачем на земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га набуто на підставі рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 29.2011 № 20 «Про затвердження уточненої площі та конфігурації земельних ділянок». Земельні ділянки площею 0,0606 та 0,0606 відповідачем набуті у приватну власність на підставі договору купівлі - продажу від 08.06.2011. Вищезазначені земельні ділянки зазначені в Договорах належали продавцям на підставі Державного акту на право власності на землю від 11.01.1996 серії 11ЛВ 028428 та Державного акту на право власності на землю від 11.01.1996 серії 11-ЛВО28427, які були видані на підставі рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 21.01.1995 № 325. Вказує, що Кам`янка-Бузькою міською радою не дотримано встановленого порядку надання земельних ділянок у власність відповідача та третім особам, що відповідно до ст. 21 ЗК України є підставою для визнання недійсним відповідних рішень про надання таких земельних ділянок у приватну власність.Вважають, що вище вказані рішення Кам`янка-Бузької міської ради є незаконними, адже на момент їх прийняття, ст.141 ЗК України було передбачено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, однією із яких зазначено добровільну відмову від права користування земельною ділянкою, якої Залізниця не здійснила.Кам`янка-Бузька міська рада, всупереч вимогам норми ч.4 ст.84 ЗК України, якою встановлено заборону передавати землі державної власності із земель під залізницям у приватну власність, здійснила таку передачу. Звертає увагу суду, що спірна земельна ділянка знаходиться у правомірному постійному користуванні залізниці понад 60 років та право позивача на спірну земельну ділянку, виникло в 1957 році з моменту побудови залізничної колії, що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів на верхню будову головної колії перегону Сапіжанка-Добротвір. На момент виникнення права залізниці на землі смуги відведення адміністративних межах Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалися, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п. 54,55 Общих начал землепользования и землеустройства. Відтак, прийняття оскаржуваних рішень порушено право залізниці на землекористування у розмірах визначених норм чинного законодавства,, що стало підставою звернення ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2019 вищезазначену справу передано судді Костюк У.І. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України 13.03.2019 судом отримано відповідь органу реєстрації місця проживання та перебування особо щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 14.03.2019 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 18.04.2019 представником Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на адресу суду поданий відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що спірна земельна ділянка за кадастровим номером 4622110100:01:003:0031 загальною площею 0,1000 га належить відповідачу на підставі рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 29.09.2011 № 20 «Про затвердження уточненої площі та конфігурації земельних ділянок», тому вважає, що твердження позивача, що спірна земельна ділянка самовільно зайнята відповідачем не відповідає дійсності. Вказав, що не відповідають положенням закону твердження позивача щодо відсутності законодавчих вимог про обов`язкову наявність правовстановлюючих документів для підтвердження користування відповідною земельною ділянкою позивачем. З посиланням на чинні у різні періоди часу редакції Земельного кодексу вважає, що позивач повинен був отримати правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку. «План границполосы отвода Сапежанка-Кристонополь Львовской ж.д. в административных границах Каменко-Бугского района Львовской области» не є документом, що підтверджує право користування земельною ділянкою та правовстановлюючим документом, відтак позивачем не надано документа, яким би підтверджувалося право користування чи право власності спірною земельною ділянкою. Відтак, вважать, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню /а.с. 56-59/. 28.05.2019 представником Кам`янка-Бузької міської ради на адресу суду поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову, зазначає, що на підставі рішення виконкому Кам`янка-Бузької міської ради № 325 від 25.12. 1995 третім особам [PERSON] та [PERSON] було передано у приватну власність дві земельні ділянки, площею 606 кв.м. кожна. 08.06.2011 між [PERSON] та зазначеними третіми особами було укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок, згідно яких [PERSON] придбав дві земельні ділянки 606 та 606 кв.м. Рішенням сесії Кам`янка-Бузької міської ради №20 від 29.09.2011 було затверджено уточнену площу та конфігурацію меж земельної ділянки в розмірі 1000 кв. м. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, і 258 кв. м. для ведення особистого селянського господарства, яка передана у власність [PERSON] .. Звертаємо увагу суду на те, що діючим на час виникнення спірних правовідносин, ЗК УССР передбачав обов`язковість оформлення, державної реєстрації та видачі землекористувачам право-підтверджуючих документів на землю, відтак позивачу необхідно було отримати державний акт на право користування, як правовстановлюючий документ. Наявний у позивача План є лише одним із документів містобудівної документації, який був виготовлений з метою вчинення подальших дій для належного оформлення землекористування, тобто не є документом, що підтверджує право користування земельною ділянкою, не є правовстановлюючим документом. З огляду на зазначене, зазначають, що станом на час прийняття рішення Кам`янка-Бузької міської ради № 8 від 26.07.2012 дана земельна ділянка для обслуговування колії не належала на праві користування позивачу, оскільки останній не оформив таке у відповідності до діючого тоді земельного законодавства.Відтак, при прийнятті спірних рішень Кам`янка-Бузька міська рада діяла в межах наданих їй повноважень щодо розпорядження землями комунальної власності. Враховуючи вищенаведене, вважають, що позовні вимоги до Кам`янка-Бузької міської ради такими, що не ґрунтується на нормах матеріального права /а.с. 86-88/. 31.05.2019 на адресу суду представником позивача подана відповідь на відзив поданого Головним Управлінням Держгеокадастру у Львівській області. В поданій відповіді, зазначає, що Головне Управління Держгеокадастру у Львівській області є належним відповідачем у справі, так як саме на нього покладено повноваження, щодо скасування запису у поземельній книзі щодо земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки /а.с. 110-112/. 13.08.2023 на адресу суду представником позивача подана відповідь на відзив поданого Кам`янка-Бузькою міською радою. В якій зазначили, що на момент виникнення у залізниці в 1959 році права на землі смуги відведення Залізниці в межах Кам`янка-Бузької сільської ради Львівської області, діяло Положення «Про землі, надані транспорту», відповідно якого, до залізничних транспортних земель відносились землі, зайняті залізничними шляхами та іншими об`єктами залізничної інфраструктури. Розміри таких земельних ділянок визначалися відповідно до затверджених установленому порядку норм або проектно-технічної документації, якою є «План границ полоси отводаСапежанка-КристонопольЛьвовскойж.д в административнихграницахКаменко- БугскогорайонаЛьвовскоїобласти от 0+00 до 22 км + 500 г. Киев, 1959 г». Із врахуванням діючих у зазначений період норм Земельного кодексу УРСР від 25.10.1922, Загальних основ землекористування та землеустрою, затверджених Постановою ЦВК СРСР від 1928 року, усі землі, які знаходилися фактично у виключному віданні уповноважених органів (в тому числі Народного Комісаріату СРСР шляхів сполучення), рахуються закріпленими за ними та, за відсутності їх згоди, можуть бути вилучені лише у спеціальному порядку. При цьому землі транспорту (зокрема землі залізниць) відносилися до земель спеціального призначення щодо яких був встановлений спеціальний порядок відводу, реєстрації землекористування та вилучення земельних ділянок. Відтак, станом на 1959 рік і розробки у 1959 році Плану смуги відведення чинне законодавство не передбачало вимог оформлення державних актів, тому спірна земельна ділянка знаходиться у смузі відведення залізниці, належить до земель залізничного транспорту, перебуває в користуванні АТ «Укрзалізниця» та закріплена за регіональною філією «Львівська залізниця». Правовий статус земель залізничного транспорту визначено Законом і не може бути змінений в будь-який інший спосіб, аніж відповідно до закону /а.с. 141-146/. Ухвалою суду від 09.09.2019 направлено судове доручення до Ноябрьського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації про надання правової допомоги. Провадження у справі №446/449/19 зупинено до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги /а.с. 154-156/. Ухвалою суду від 07.09.2023 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання /а.с. 170-171/. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 23.11.2023 закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд справи /а.с. 230-231/. У судовому засіданні представник позивача Бучковський С.В. позов підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів наведених у позовні заяві та відповідях на відзив, просив такий задовольнити. Представник відповідача Кам`янка-Бузька міська рада подавши відзив на позовну заяву 28.05.2019, просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні повністю через його необґрунтованість та безпідставність. Окрім того, просить застосувати строк позовної давності, адже вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даними вимогами. Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про час , дату та місце судового засідання належним чином. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з тим, що в матеріалах справи містяться відомості про те, що треті особи є громадянами Росії, в якій вони проживають фактично, судом надсилалось, в порядку ст. 498 ЦПК України, судове доручення до компетентного суду за місцем проживання третіх осіб про\~вручення та отримання пояснень з приводу даних позовних вимог, однак відомостей про виконання даного доручення судом не отримано. Крім цього треті особи повідомлялися шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. За наведених вище обставин треті особи вважається належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (частина одинадцята статті128, частина десята статті130 ЦПК України). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. В ході судового розгляду судом встановлено, що 08.06.2011 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу земельних ділянок, відповідно до якого відповідач набув у власність земельні ділянки загальною площею, 0,0606 га в межах згідно з планом, розташовані на території [ADDRESS] , призначенні для обслуговування житлового будинку (кадастрові номери: 4622110100:01:003:0030, 4622110100:01:003:0031). Дана земельна ділянка належала продавцю на підставі Державного акту на право власності на землю (серія ІІ-ЛВ № 028428) виданого Кам`янка-Бузькою міською радою 11.01.1996 на підставі рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 21.12.1995 за № 325 /а.с. 14-17/. Окрім цього 08.06.2011 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу земельних ділянок, відповідно до якого відповідач [PERSON] набув у власність земельні ділянки загальною площею, 0,0606 га в межах згідно з планом, розташовані на території [ADDRESS] , призначенні для обслуговування житлового будинку (кадастрові номери: 4622110100:01:003:0031, 4622110100:01:003:0032, 4622110100:01:003:0033). Дана земельна ділянка належала продавцю на підставі Державного акту на право власності на землю (серія ІІ-ЛВ № 028427) виданого Кам`янка-Бузькою міською радою 11.01.1996 на підставі рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 21.12.1995 за № 325 /а.с. 17-19/. Рішенням 14 сесії 6 скликання Кам`янка - Бузької міської ради Львівської області № 20 від 29.09.2011 затверджено уточнену площу та конфігурацію меж земельної ділянки в розмірі 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, - 258 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, яка передана гр. [PERSON] по [ADDRESS] (згідно рішення виконкому № 325 від 25.12.1995, загальна площа земельних ділянок для обслуговування житлового будинку 1212 кв.м. (дві земельні ділянки 606 кв..м. кожна)) та Кам`янка-Бузькому районному відділу ДП «Центр державного земельного кадастру» видати Державні акти на право власності на земельні ділянки - 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, - 258 кв.м. для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] гр. [PERSON] /а.с.21/ На підставі вище вказаних договорів купівлі-продажу від 08.06.2011 та вказаного рішення Кам`янка-Бузької міської ради 14 сесії 6 скл. № 20 від 29.09.2011 [PERSON] був виданий Державний акт на право власності серія ЯЛ № 677960 на земельну ділянку, площею, 0,100 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення якої: обслуговування житлового будинку і господарських споруд, (кадастровий номер: 4622110100:01:003:0031) /а.с.20, 61-62 /.З того часу відповідач [PERSON] користується зазначеною ділянкою. Акціонерне товариство "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" звертаючись до суду з даним позовом вказує, що вище вказана земельна ділянка, яка на праві приватної власності належить [PERSON] частково розташована на земельній ділянці смуги відведення залізниці та на підтвердження права постійного користування землями смуги відведення, зокрема в адміністративних межах м. Кам`янка- Бузька Кам`янка-Бузького району Львівської області, надав План меж смуги відведення лінії Сапіжанка-Кристонополь Львівскої залізничної дороги в адміністративних межах Кам`янка-Бузького району Львівської області від 0+00 до 22 км +500, м Київ, 1959 р, розроблений проектною організацією Дорпроект Південно- Західної залізницею у 1956 році /а.с. 23-25/. Крім того, встановлено, що на замовлення ДТГО «Львівська залізниця» була розроблена Технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки загальною площею 10,9917 га Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком Сапіжанка Гірник від 3 км + 000 м до 4 км + 800 м в межах території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. Роботи щодо розроблення даної технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель виконувались в 2015 році КТ НВФ «Нові технології». В результаті виконаних робіт встановлено, що площа земельних ділянок ДТГО Львівська залізниця на ділянці Сапіжанка Гірник від 3 км + 000 м до 4 км + 800 м в межах території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області становить 10,9917 га. При польовому обстеженні виявлено, що частина земельній ділянки, яка перебуває у власності [PERSON] саме площею 0,0398 га, накладається на смугу відведення залізниці/а.с. 26-28/. Разом з тим згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) ПАТ «Українська залізниця» вноситься орендна плата за користування земельними ділянками /а.с. 29-30/ Актом обстеження земельної ділянки від 22.12.2016, складеного комісією, якою здійснювалося обстеження земельної ділянки залізниці в межах населеного пункту м. Кам`янка-Бузька Кам`янка-Бузької міської ради, встановлено, що 4 км. +204м-4км.+202 м перегону Сапіжанка-Червоноград за ходом кілометрів з правої сторони від осі головної колії в смузі відведення залізниці на відстані 9 м знаходиться сітчаста огорожа, яка огороджує житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS] . Ширина земельної ділянки залізниці на 4 км + 204 м-4 кв. +220м за ходом кілометрів з правої сторони від осі головної колії згідно плану границполосыотводаСапежанка-КристонопольЛьвовскойж.д.вадминистративныхграницахКаменко-Бугского р-на Львовской обл. от км 0+00 до км 22 + 500 г. Киев ,1959 г на перегоні Сапіжанка-Червоноград становить 30 м.. При обстеженні комісія користувались технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок загальною площею 10,9917 Державному територіально-галузевому об`єднанню «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком «СапіжанкаГірник» від 3 км +000 м до 4 км +800 м в межах території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, виготовленою КТ НВФ «Нові технології» в 2015 /а.с. 13/. Позивач звертається, що вважає, що вказане рішення Кам`янка Бузької міської ради 25 -ї сесії 6 скликання № 8 від 26 липня 2012 року та державний акт серії ЯН № 439736 від 26 грудня 2012 року є такими, що суперечать законодавству, порушують права Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користування належною йому земельною ділянкою. Представник Кам`янка-Бузької міської ради та Головного управління Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області позов заперечили, зіславшись на те, що позивачем не доведено, що станом на час прийняття рішення Кам`янка-Бузької міської ради № 8 від 26.07.2012 дана спірна земельна ділянка не належала на праві користування позивачу, оскільки останній не оформив таке у відповідності до діючого тоді земельного законодавства. Відповідач [PERSON] позов заперечив та заявив про пропущенням позивачем строку позовної давності. Вирішуючи спір суд виходив з наступних норм та мотивів. Відповідно до статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про транспорт». До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Для забезпечення у межах смуги відведення нормальної експлуатації залізничних колій, ліній електропостачання та зв`язку, інших пристроїв та об`єктів залізничного транспорту загального користування, а також у місцях, де є небезпека зсувів, обвалів, розмивів, селей, снігозанесень та інших небезпечних впливів, встановлюються охоронні зони. Охоронні зони - ділянки землі, прилеглі до земель залізничного транспорту загального користування і необхідні для забезпечення збереження, міцності та стійкості споруд, пристроїв та інших об`єктів залізничного транспорту. Порядок встановлення охоронних зон, їх розміри і режим користування визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про транспорт» землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об`єктів транспорту. Частиною першою статті 23 Закону України «Про транспорт», яка кореспондується з положеннями статті 68 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації, захисні та укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту. За змістом пункту а) частини четвертої статті 84 ЗК України землі під державними залізницями належать до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність. Правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінено в будь-який інший спосіб, аніж визначено законодавством. Наявність чи відсутність у залізниці документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, який ґрунтується на визначеному законом юридичному факті належності земель до залізничного транспорту. За таких обставин наявність чи відсутність у землекористувача документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, оскільки його вже визначено законом. Схожі за змістом правові висновки викладено в постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року в справі № 3-305гс15, у постановах Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі № 909/277/16, від 14 березня 2019 року у справі № 918/1373/16, від 19 лютого 2020 року у справі № 466/1058/15-ц (провадження № 61-23268св18), від 13 січня 2021 року у справі № 715/2402/18 (провадження № 61-8999св20). В ході судового розгляду судом встановлено, що частина земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] є частиною смуги відведення залізниці, що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки загальною площею 10,9917 га Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком Сапіжанка Гірник від 3 км + 000 м до 4 км + 800 м в межах території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, План меж смуги відведення лінії Сапіжанка-КристонопольЛьвівскої залізничної дороги в адміністративних межах Кам`янка-Бузького району Львівської області від 0+00 до 22 км +500, м Київ, 1959 та вона належить до земель транспорту, ПАТ «Українська залізниця» в особі ДТГО «Львівська залізниця» є належним користувачем цієї спірної земельної ділянки відповідно до законодавства. Таким чином, частина земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] накладається на землю залізничного транспорту, яка перебуває у користуванні ДГТО «Львівська залізниця». Судом зазначається, що так, як спірна земельна ділянка належить до земель залізничного транспорту, вона не може передаватися у приватну власність, відтак, Кам`янка - Бузька міська рада Львівської області не мала законних повноважень розпоряджатися землями такої категорії. Проте, судом відзначається, що до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу можна звернутися в межах строку позовної давності. Відповідачем [PERSON] вказано, що дана позовна заява акціонерним товариством "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця подана з пропущенням строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). При цьому відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Позовна давність забезпечує юридичну визначеність правовідносин сторін та остаточність судових рішень, запобігаючи порушенню прав відповідача. Питання щодо поважності причин пропуску позовної давності, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача причин унеможливлювали або істотно утруднювали подання позову, вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, а тому перед застосуванням позовної давності належить з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові у зв`язку з його необґрунтованістю. У разі встановлення судом порушеного права, але позовна давність за такими вимогами сплила, про що заявила інша сторона, суд відмовляє у позові у зв`язку зі спливом позовної давності, як самостійної підстави, за відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, на які посилався позивач. Судом зазначається, що позивач АТ «Українська залізниця» просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської № 20 від 29.09.2011 та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 677960 від 08.02.2012, однак з позовом ПАТ «Українська залізниця» звернулася 01.03.2019 року, тобто, майже через 7 років. В ході судового розгляду позивачем не надано доказів на підтвердження того, що АТ «Українська залізниця» не мало об`єктивної можливості довідатися про оспорюване рішення органу місцевого самоврядування, яке перебуває у загальному доступі. Із часу прийняття оскаржуваного рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області відповідач відкрито користувалась набутою у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку земельною ділянкою. Окрім цього, судом звертається увага, на те, що роботи щодо розроблення «Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки загальною площею 10,9917 га ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком «Сапіжанка-Гірник» виконувались в 2015 році КТ НВФ «Нові технології» та результаті обстеження та при аналізі наданої інформації встановлено, що на земельній ділянці смуги відведення залізниці частково розташовані суміжні земельні ділянки, які знаходяться в приватній власності громадян. Вище вказане дає підстави суду дійти висновку, що перебіг трирічного строку позовної давності почався 2015 року та закінчився в грудні 2018 року, однак із вказаним позовом ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося 01.03.2019 року. Інші аргументи учасників справи є безпідставними та такими, що не ґрунтується на встановлених судом обставинах справи, оскільки перебіг позовної давності починається з часу, коли позивач дізнався про порушення свого права. За таких обставин, суд дійшов висновку про пропуск позивачем позовної давності на звернення до суду з даними позовними вимогами, відтак в задоволенні позовної заяви акціонерного товариства "Українська залізниця" від імені якого діє Регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" слід відмовити. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на позивача

Outcome: dismissed