Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

02 листопада 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, який обгрунтовувала тим, що вона є дочкою відповідача [PERSON] . Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20.01.2015 шлюб між її батьками розірвано. 26 вересня 2022 року вона була прийнята на навчання до Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого на комерційній основі, форма навчання - денна, факультет слідчої та детективної діяльності. Термін закінчення навчання - 30.06.2026. Оскільки навчання вимагає значних витрат, коштів матері на її утримання та навчання є недостатніми, вона потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, хоча має таку змогу, так як є здоровим і працездатним. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі частини його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову до закінчення навчання 30.06.2026. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 07.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, направила відповідь на відзив (а.с.49). Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали відзив на позов та заперечення, заявили про розгляд справи за їх відсутності. У відзиві прохали позов задовольнити частково у розмірі 1/12 частини доходу відповідача, починаючи із дня звернення дочкою до суду та строком до 30.06.2026, зважаючи на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Такий обов`язок є особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Відповідач не заперечує свого батьківського обов`язку утримувати позивача, але вважає, що стягнення в розмірі частини призведе до порушення його прав на утримання інших осіб. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на обов`язок батька утримувати її на період навчання, але не надає жодного документу щодо обґрунтування або визначення розміру отримання нею допомоги від другого з батьків. Крім того, позивачем обґрунтовуються витрати лише в сумі 31 200 грн на рік, що в місячному розрахунку складає 2600 грн на місяць сплата відповідно до договору на навчання. Інших витрат не зазначено, а тому заявлений розмір аліментів як частину доходів вважає надмірним та необґрунтованим. Позивачу достеменного відомо про наявність у відповідача інших утриманців дочки [PERSON] , [INFO] , про що у позовній заяві не вказано. Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22.05.2023 з нього стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Крім того, на утриманні відповідача також перебуває його матір [PERSON] , 1960 року народження, яка на теперішній час зареєстрована з ним за однією адресою. Зазначено, що на цей момент його матір не має змоги працювати та відповідно до віку не є пенсіонеркою, повністю перебуває на утриманні. Інші особи, які б мали можливість матеріально утримувати матір відповідача, відсутні. Звернуто увагу на те, що надані позивачем документи на підтвердження витрат датовані в період, коли ним беззаперечно виконувалося рішення суду про стягнення з нього аліментів до повноліття дитини. Інших доказів, які б обґрунтовували очікувані витрати, суду не надані. Позивач також оминає й той факт, що на теперішній час вона перебуває на заочній формі навчання. Довідка, яка надана на обгрунтування форми навчання, датована 14.08.2023. Враховуючи звернення позивача до суду лише в листопаді 2023 року та нестабільну ситуацію на території Харківської області, вважає вказані відомості сумнівними. При цьому позивач зазначає місце свого проживання в Полтавській області, що співпадає з місцем її реєстрації (а.с.56-69). У відповіді на відзив позивач зазначає, що вона постійно очно навчається, не має змоги працювати та заробляти собі на життя, тому перебуває на повному утриманні своєї матері [PERSON] . На цей час вона не отримує ніякого доходу, який би дозволив їй хоча б мінімально задовольняти свої потреби, не отримувала його впродовж останніх п`яти років. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» від 03.11.2023 з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб складає 2 684 гривні. Згідно з ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Своєю суттю прожитковий мінімум передбачає суму, величина якої покриває лише базові потреби і жодним чином не охоплює супутні витрати, зокрема пов`язані з навчанням, такі як: придбання підручників та допоміжної літератури, канцелярських товарів, необхідність оплати послуг по доступу до мережі інтернет мобільного зв`язку, забезпечення комп`ютерною технікою та ін. Ці всі потреби наразі задовольняються виключно за кошти її матері, яка докладає максимальних зусиль не тільки для забезпечення її матеріальних потреб, а й робить все від неї залежне для забезпечення її духовного, морального та фізичного розвитку, всебічно піклується про її здоров`я. Батько взагалі не брав і не бере участі у її вихованні, матеріальної допомоги необхідної для її навчання та життя не пропонував. Лише у період з 04.09.2023 по 11.12.2023 вона може документально підтвердити витрати матері на її утримання у сумі 10 351 грн 50 коп. Ця сума не є остаточною, оскільки значна кількість операцій купівлі-продажу товарів/послуг вчинялися за готівкові кошти та чеки від таких операцій не збереглися. Вказана сума не включає витрати на харчування, лікування, комунальні послуги та супутні витрати на навчання і лише частково відображає витрати на її побутові потреби. Крім цього вона має проблеми із зором, потребує лікування та за призначенням лікаря носить окуляри, що вимагає значних додаткових витрат як зараз так і у найближчій перспективі. Тільки витрати на обстеження у офтальмолога та окуляри за жовтень 2023 року склали 2 440 грн. Значну суму складають витрати на лікування, точний розмір яких вона підтвердити не може, оскільки чеки не збереглися, але перелік лікарських засобів, які придбала для неї її мати та приймаються за призначенням лікаря наведений у додатку. Обгрунтовуючи необхідність лише часткового задоволення позовних вимог у відзиві представник відповідача вказує наявність у нього на утриманні дочки [PERSON] та матері [PERSON] .. Разом з тим суду не надано підтверджуючих документів щодо сплати відповідачем аліментів у визначеному розмірі. У Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості про відкриті після ухвалення рішення Черкаським районним судом Черкаської області від 22.05.2023 виконавчі провадження, де боржником є відповідач [PERSON] , а стягувачем - мати дочки відповідача [PERSON] . Враховуючи той факт, що відповідач добровільно не виконував рішення судів про стягнення аліментів на її утримання коли вона ще була неповнолітньою дитиною, вважає очевидним невиконання відповідачем рішення Черкаського районного суду Черкаської області. Твердження про відсутність інших осіб, які б мали можливість утримувати матір, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до витягу №2027 від 12.12.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, доданому до відзиві на позовну заяву представником відповідача, разом з матір`ю відповідача зареєстрована громадянка [PERSON] , 1987 року народження, яка є його сестрою. Посилання відповідача про перебування нею на заочній формі навчання також не відповідає дійсності і являється спробою ввести суд в оману, оскільки вона продовжує навчатись у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого на денній формі навчання (а.с.72-111). У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача вважає, що позовні вимоги, з урахуванням обґрунтування позивача та наданих відомостей, підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/12 частини доходу відповідача, починаючи з дня звернення позивача до суду та строком до 30.06.2026, що передбачає період навчання позивача (а.с.112-116). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 20.01.2015 шлюб між батьками позивача [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с.35-36). Згідно з довідками Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 14.08.2023, договорами про навчання №3/22-28Н від 15.09.2022, надання платної освітньої послуги для підготовці фахівців №3/22-28 від 15.09.2022 позивач є студенткою 5-ї групи ІІ курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання факультету слідчої та детективної діяльності Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Навчається за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Період навчання з 26.09.2022 по 30.06.2026 (а.с.21, 103). Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 124\~800 грн (а.с.13-20). Відповідно до платіжних інструкцій [PERSON] здійснено оплату за навчання за контрактом за І і ІІ курс за період з 20.09.2022 по 31.10.2023 у загальній сумі 43 680 грн (а.с.22-34,102). З платіжних інструкцій, квитанцій [PERSON] , платником яких є [PERSON] , отримувач [PERSON] , видно, що мати перераховувала дочці грошові кошти для оплати мобільного зв`язку і на інші потреби, (а.с.77-93). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела/суми нарахованого доходу від 18.12.2023, інформація щодо сум доходів у позивача [PERSON] за період з І кварталу 2019 року по ІІІ квартал 2023 року відсутня (а.с.76-77). Відповідно до свідоцтва про народження відповідача [PERSON] , його батьками є [PERSON] і [PERSON] (а.с.64). [PERSON] помер [INFO] (а.с.65). Відповідно до витягу №2027 від 12.12.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (а.с.62,100). З Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо [PERSON] видно, що вона з 2019 року по 2023 рік отримувала дохід від Черкаського обласного центру зайнятості, СТОВ «Ломовате», ПАТ «Фрау Марта», ТОВ «»Черлис» (а.с.115). Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.05.2023 у цивільній справі №707/785/23, яке набрало законної сили 22.06.2023, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.60-61,96-97). Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти років. Згідно з ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу)при умові, що батьки спроможні сплачувати такі аліменти на утримання повнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач в порядку ч.3 ст.199 СК України звернулася в суд із цим позовом обґрунтовуючи необхідність стягнення аліментів від батька, потребою у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, заявивши до стягнення частки від доходу відповідача. Суд, виходячи із принципу рівності прав та обов`язків батьків, визнає, що обставини, за яких тягар утримання повнолітніх дітей у зв`язку з їх навчанням лежить виключно на одному із батьків, є порушенням закону. Проте реалізація такого обов`язку має відбуватися за сукупності юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання повнолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Навчання на денній формі позбавляє позивача змоги працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. З огляду на викладене, оскільки позивач є повнолітньою і продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, будучи працездатним, має змогу надавати таку допомогу, суд, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 02.11.2023 (з дня звернення до суду з даним позовом) і до закінчення нею навчання 30.06.2026, але не більше ніж до досягнення позивачем 23 років. Обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатись після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, покладається на обох із батьків. Відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Доводи відповідача про перебування на його утриманні матері [PERSON] є необґрунтованими, оскільки він, маючи обов`язок у змагальному процесі доводити свої заперечення (статті 12, 81 ЦПК України), не надав суду відповідних доказів в цій частині. Надані відповідачем витяг щодо його реєстрації місця проживання разом з [PERSON] , яка отримує несистематичний дохід, та іншими особами, не дають підстав стверджувати, що мати відповідача перебуває на його утриманні. Разом з тим при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у позивача неповнолітньої дитини [PERSON] , обов`язок сплачувати аліменти на утримання якої встановлений рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.05.2023. З огляду на викладене посилання позивача на відсутність у Автоматизованій системі виконавчого провадження відомостей про відкриті після ухвалення зазначеного рішення суду виконавчих проваджень щодо відповідача на висновки суду не впливають. При цьому наявність неповнолітньої дочки не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання та потребує такої допомоги. Щодо потреби позивача у додаткових витратах на лікування необхідно зазначити, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами, на дочку, сина, які досягли повноліття. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, якою передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Таким чином правові підстави для врахування судом додаткових витрат позивача на лікування відсутні. В силу ст.141\~ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial