Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 07.08.2020 звернулась [PERSON] , з позовом про визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ОД №05724 від 20.01.2004, виданий [PERSON] на підставі рішення Одеської міської ради від 11.07.2003 №1611-XXIV на земельну ділянку площею 0,0202 га для дачного будівництва за адресою [ADDRESS] також про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯВ№295974 від 05.10.2005 виданий [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 16.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за реєстровим № 13875, на земельну ділянку площею 0,0202 га для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер 5110136900:39:004:0050 за адресою: [ADDRESS] . Одночасно із позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2100 грн. 27.12.2022 позивачем були збільшені позовні вимоги шляхом додаткового заявлення вимог про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 16.12.2004, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за реєстровим № 13875. До заяви додано підтвердження про оплату судового збору за вимогу у розмірі 992 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] 30.01.2023 було подано відзив який було підтримано у судовому засіданні про заперечення проти позовних вимог внаслідок необґрунтованості та недоведеності останніх. Як встановлено судом за договором дарування від 10 травня 2016 року [PERSON] отримав у власність 13/1000 частки дачних будівель за адресою: [ADDRESS] . На підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 082163142548 від 09.11.2016 року [PERSON] виконав роботи з реконструкції 13/1000 частин дачних будівель у ЦБК імені 1-го Травня, за адресою: [ADDRESS] . 07.02.2017 року Управлінням держаної архітектурно-будівельної інспекції Одеської міської ради зареєстровано декларацію №ОД 142170381860 на ім`я [PERSON] про готовність до експлуатації об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Договором дарування від 27 лютого 2017 року зазначене майно [PERSON] подарував Позивачу. Згідно п. 2 Договору дарування від 27 лютого 2017 р. визначено, що [PERSON] передав безоплатно (подарував) у власність, а [PERSON] прийняла в дарунок 13/1000 часток дачних будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з дачного будинку під літерою «Ц», загальною площею 75,6 кв. м, житловою площею 41,1 кв. м. П. 9 Договору дарування визначено, що в присутності нотаріуса дарувальник передав обдаровуваний ключі від відчужуваних 13/1000 часток дачних будівель, що свідчить про те, що передача речі відбулась. Сторони усвідомлюють, що цим договором підтверджена передача 13/1000 часток дачних будівель обдаровуваному. Пунктом 12 Договору дарування визначено, що сторони підтверджують дійсність намірів при укладенні договору, а також те, що він не носить характеру мнимого та удаваного. Також у Договорі дарування зазначено, що особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність [PERSON] 13/1000 часток дачних будівель перевірено. Договір дарування посвідчено приватним нотаріусом 27 лютого 2017 року та зареєстровано в реєстрі за № 1743. Земельна ділянка Позивача, на якій знаходиться частка, дачної будівлі, а саме 13/1000, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] межує із земельною ділянкою площею 0,0202 га за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі / державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 295974, виданого 05.10.2005 р. Вказана земельна ділянка була передана їй у власність [PERSON] згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кривотенко Л.В. 16 грудня 2004 року, і належала останньому відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ОД №057247. Відповідно до Технічного висновку про стан конструкцій та можливість подальшої експлуатації дачних будівель за адресою: [ADDRESS] , виконаного за замовленням [PERSON] (автор - власник будівель на той час) в розділі характеристика побудов встановлено, що будинок літ. «Ц» збудований у 1992 році, прибудова літ. «Ц1» до дачного будинку літ. «Ц», зведена з північної сторони будівлі - 2002 року будівництва. Такі дати будівництва дачного будинку літ. «Ц» вказані у технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 23.04.2015 р. Згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.10.2006 року прибудова літ. «ц1» до дачного будинку літ. «Ц» прийнята до експлуатації. Передача у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0202 га, за адресою: [ADDRESS] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] відбулася - 11.07.2003 року. Згідно договору дарування земельної ділянки від 18 грудня 2004 року земельна ділянка була передана у власність [PERSON] , державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON] 05 жовтня 2005 року. Таким чином, вказані обставини, дозволяють суду зробити висновок що дачні будівлі за адресою: [ADDRESS] . які складають 13/1000 частки дачних будівель за вказаною адресою, були збудовані попереднім власником до оформлення прав власності на земельну ділянку, яка належить позивачу. Висновком експерта № 16/2019 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 520/627/17 від 12 квітня 2019 р. встановлено, що у результаті проведеного фактичного обстеження дачного будинку літ. «Ц» експертом встановлено, що геометричні розміри фасадної, тильної та бокової стін (зі сторони суміжної одноповерхової будівлі) стін дачного будинку літ. «Ц» по [ADDRESS] не були збільшені у порівнянні з даними Технічного висновку про стан конструкцій та можливість подальшої експлуатації дачних будівель за адресою: [ADDRESS] , ІТЦ «Аргумент» за 2006 рік. Технічного паспорту на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 23.04.2015 р.. Технічного паспорту на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 27.05.2016 р. Фактична ширина фасадної стіни дачної будівлі літ. «Ц» (лінійний розмір між крайніми точками дощок дерев`яного каркасу стін) складає 3,20 м, що відповідає лінійному розміру (ширині) стіни дачної будівлі літ. «Ц» по [ADDRESS] , вказаної в Технічному висновку про стан конструкцій та можливість подальшої експлуатації дачних будівель за адресою: [ADDRESS] , ІТЦ «Аргумент» за 2006 рік. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 23.04.2015 р.. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 27.05.2016 р. У відповідності до Технічного звіту про топографо-геодезичні вишукування щодо топографічного знімання земельної ділянки в існуючих межах за адресою: [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] у 2017 році довжина бокової стіни дачної будівлі літ. «Ц» зі сторони суміжної одноповерхової будівлі складає 8,14 м, що відповідає лінійному розміру (довжині) стіни дачної будівлі літ. «Ц» по [ADDRESS] , вказаної в Технічному висновку про стан конструкцій та можливість подальшої експлуатації дачних будівель за адресою: [ADDRESS] , ІТЦ «Аргумент» за 2006 рік. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 23.04.2015 р.. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 27.05.2016 р. Довжина тильної стіни складає 3,79 м, що на 0,19 м менше лінійного розміру (довжини) тильної стіни дачної будівлі літ. «Ц», вказаної в технічному висновку про стан конструкцій та можливість подальшої експлуатації дачних будівель за адресою: [ADDRESS] , ІТЦ «Аргумент» за 2006 рік. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 23.04.2015 р.. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 27.05.2016 р. Висновок експерта підтверджує, що [PERSON] не міг зайняти частину земельної ділянки суміжного землекористувача, що знаходиться з правої бокової сторони будівлі літ. «Ж», що належить [PERSON] . Реконструкція дачного будинку була проведена в межах земельної ділянки, на якій [PERSON] отримав у власність 13/1000 частки дачних будівель за адресою; [ADDRESS] . за договором дарування від 10 травня 2016 року, та яка була у користуванні попередніх власників дачного будинку. Експертом також встановлено наявність невідповідностей фактичних меж земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , межам та площі згідно Державного акту від 05.10.2005 р. При цьому невідповідність меж наявна не лише з боку [PERSON] , а й по всьому периметру земельної ділянки [PERSON] зазначеному експертному висновку №067/2017 на сторінці 26 - Малюнок №3 експерт графічно вказав на порушення меж землекористування земельної ділянки належної [PERSON] . Фактичні межі усієї земельної ділянки, які в більшості випадків є незмінними на протязі більш ніж 20 років, в жодному місці. не співпадають з межами земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №295974. виданого 05.10.2005 р. Згідно висновку експерта №05/2021 судової земельно-технічної експертизи встановлено, що у результаті проведення обстеження, з урахуванням даних, зазначених у Технічному звіті з топографо-геодезичної зйомки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , складеного інженером-геодезистом [PERSON] у 2021 році та наявної технічної документації в матеріалах цивільної справи №947/23170/20 експертом встановлено, що фактичні межі земельної ділянки по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , не відповідають межам, зазначеним в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №295974 від 05.10.2005 року, та описано межі цієї земельної ділянки за кадастровим номером 5110136900:39:004:0050. Фактична площа земельної ділянки з кадастровим номером 5110136900:39:004:0050, розташованої за адресою: [ADDRESS] ,складає 0,0203 га, що на 1,0 кв.м більше площі земельної ділянки у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.10.2004р. серія ЯБ № 295974 (арк - 29-31). На арк. 31 пункті два відповіді на третє питання експертного дослідження експертом зазначено: «при цьому лінійний розмір між точками 2-3 згідно Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №295974 від 05.10.2005 року складає 2,71 м, а лінійний розмір між точками 5-6-7 згідно фактичних обмірів складає 2,73 (2,37+0,36м =2,73м). Даний факт свідчить, про відсутність зменшення довжини межі земельної ділянки по [ADDRESS] , належної [PERSON] , зі сторони суміжного землекористувача [PERSON] . Відповідаючи на п`яте питання експертом зазначено, що в результаті проведеного обстеження земельної ділянки (дачного будинку літ. «Ц»), яка фактично знаходиться у користуванні [PERSON] , експертом встановлено, що лінійні розміри фасадної, тильної та бокової меж (зі сторони суміжної одноповерхової будівлі літ. «Ж» ) земельної ділянки (забудова дачного будинку літ. «Ц») по [ADDRESS] не були збільшені у порівнянні з даними Схеми користування земельними ділянками членів Дачно-будівельного кооперативу «ім. 1-го Травня» станом на лютий 2002 року, скріпленої печаткою ДАБК «ім. 1-го травня» від 14.06.2020 р. На арк. 35 висновку експерта №05/2021 експерт зазначив: « враховуючи вищевикладені результати дослідження, фактичну щільність забудови території дачного будівельного кооперативу ім. 1-го Травня, експерт дійшов висновку, що розміри земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , відповідають розмірам земельної ділянки, яка була у користуванні [PERSON] у 2002 р. згідно схеми меж земельної ділянки Дачно-будівельного кооперативу імені 1-го травня станом на лютий 2002 року. Так, згідно висновку експерта №04/2021 судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №947/23170/20 встановлено, що у результаті проведеного фактичного обстеження дачного будинку літ. «Ц» експертом встановлено, що геометричні розміри фасадної, тильної та бокової стін (зі сторони суміжної одноповерхової будівлі літ. «Ж») дачного будинку літ. «Ц» по [ADDRESS] не були збільшені у порівнянні з даними Технічного висновку про стан конструкцій та можливість подальшої експлуатації дачних будівель за адресою: [ADDRESS] , ІТЦ «Аргумент» за 2006 рік. Технічного паспорту на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 23.04.2015р., Технічного паспорту на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 27.05.2016 р. Фактична площа забудови дачної будівлі літ. «Ц», що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складає 28,0 кв.м. не збільшена в порівнянні з площею забудови будівлі літ. «Ц», вказаної в Технічному висновку про стан конструкцій та можливість подальшої експлуатації дачних будівель за адресою: [ADDRESS] , ІТЦ «Аргумент» за 2006 рік. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 23.04.2015 р.. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 27.05.2016 р. Таким чином, враховуючи результати дослідження, які викладені в дослідницькій частині висновку експерта, фактичну щільність забудови території дачного будівельного кооперативу ім. 1-го Травня, експерт дійшов висновку, що забудова існуючої дачної будівлі літ. «Ц», що розташована за адресою: [ADDRESS] знаходиться в межах забудови дачного будинку згідно з даними Технічному висновку про стан конструкцій та можливість подальшої експлуатації дачних будівель за адресою: [ADDRESS] , ІТЦ «Аргумент» за 2006 рік. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 23.04.2015 р.. Технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 27.05.2016 р. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із захистом права власності врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно, ш;об була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження №14-181цс18), серед способів захисту речових прав цивільне законодавства виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертається до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем. Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною першою статті 321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно із вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин другої та третьої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть Якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-319пс15 Верховний Суд України дійшов висновку про те, що у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки, а визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). У даному випадку суд, з урахуванням наданих сторонами доказів, та приймаючи до уваги висновки експертних досліджень проведених у рамках розгляду даної справи , приходить до висновку про те, що позивачем доведено що межі земельної ділянки відведеної та переданої у власність [PERSON] , згодом [PERSON] суперечать існуючим межам земельної ділянки, яка знаходилась у його користуванні, внаслідок чого його земельна ділянка зайняла частину земельної ділянки, яка була у користуванні [PERSON] , на якій остання здійснила будівництво дачного будинку під літ «Ц», в подальшому успадкованого [PERSON] та [PERSON] та переданого ними у дар [PERSON] , а останнім Позивачу. Накладення меж земельної ділянки, належної [PERSON] на земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні Позивача, та на її будинок порушує її право користування та розпорядження власністю: 13/1000 частки дачних будівель за адресою: [ADDRESS] та земельною ділянкою за даною адресою, що підтверджується таким Відповідно до Технічного висновку про стан конструкцій та можливість подальшої експлуатації дачних будівель за адресою: [ADDRESS] , виконаного за замовленням [PERSON] (автор - власником будівель на той час) в розділі характеристика побудов встановлено, що будинок літ. «Ц» збудований у 1992 році, прибудова літ. «ці» до дачного будинку літ. «Ц», зведена з північної сторони будівлі - 2002 року будівництва. Такі дати будівництва дачного будинку літ. «Ц» вказані у технічному паспорті на садовий (дачний будинок) за адресою: [ADDRESS] станом на 23.04.2015 р. Згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.10.2006 року прибудова літ. «ці» до дачного будинку літ. «Ц» прийнята до експлуатації. Аналогічне зазначено і у відповіді на п`яте питання висновку експерта № 05/2021 судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі №947/23170/20, що в результаті проведеного обстеження земельної ділянки (дачного будинку літ. «Ц»), яка фактично знаходиться у користуванні [PERSON] , експертом встановлено, що лінійні розміри фасадної, тильної та бокової меж (зі сторони суміжної одноповерхової будівлі літ. «ж» ) земельної ділянки (забудова дачного будинку літ. «Ц» ) по [ADDRESS] не були збільшені у порівнянні з даними Схеми користування земельними ділянками членів Дачно-будівельного кооперативу «ім. 1-го Травня» станом на лютий 2002 року, скріпленої печаткою ДАБК «ім. 1-го травня» від 14.06.2020 р. На арк. 35 висновку експерта №05/2021 експерт зазначив: « враховуючи вищевикладені результати дослідження, фактичну щільність забудови території дачного будівельного кооперативу ім. 1-го Травня, експерт дійшов висновку, що розміри земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , відповідають розмірам земельної ділянки, яка була у користуванні [PERSON] у 2002 р. згідно схеми меж земельної ділянки Дачно-будівельного кооперативу імені 1-го травня станом на лютий 2002 року. Разом з тим, передача у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0202 га, за адресою: [ADDRESS] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] відбулася 11.07.2003 року, а тому саме даний державний акт є таким що порушує права власності позивача, а належним способом захисту порушеного права буде саме визнання вказаного державного акту недійним. При розгляді даного питання судом враховується факт здійснення втручання у право власності відповідачів, однак, враховуючи наявний баланс інтересів захисту прав власності позивача та відповідачів суд приходить до висновку що для поновлення порушеного права власності ефективним та єдино можливим способом захисту є саме визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія ОД №05724 від 20.01.2004, виданий [PERSON] на підставі рішення Одеської міської ради від 11.07.2003 №1611-XXIV на земельну ділянку площею 0,0202 га для дачного будівництва за адресою [ADDRESS] . Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 16.12.2004 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за реєстровим № 13875, то окремо необхідно зазначити, що за змістом частини 1 статті 188 Цивільного процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції». позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Згідно договору дарування земельної ділянки від 18 грудня 2004 року земельна ділянка була передана у власність [PERSON] , державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON] 05 жовтня 2005 року. Оскільки судом визнається недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ОД № 057247 від 20.01.2004 р., який є підставою набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку, останній фактично втрачає право власності на земельну ділянку і відповідно право на розпорядження нею, а тому підлягає задоволенню і позовна вимога щодо визнання недійсним договору дарування між ним та [PERSON] , яка є похідною, а також і відповідно державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯВ№295974 від 05.10.2005 виданий [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки від 16.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за реєстровим № 13875, на земельну ділянку площею 0,0202 га для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер 5110136900:39:004:0050 за адресою: [ADDRESS] .. На підставі викладеного та

Outcome: approved