Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась\~до суду\~з позовною\~заявою до\~ [PERSON] ,\~у якій\~просить суд\~розірвати шлюб\~з відповідачем,\~стягнути з\~ [PERSON] на\~її користь\~аліменти на\~утримання дітей\~ [PERSON] [INFO] \~та [PERSON] \~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/3\~частини усіх\~видів заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~кожної дитини\~відповідного віку\~щомісячно з\~моменту подачі\~позовної заяви\~і до\~досягнення дітьми\~повноліття.Судові витрати покласти на відповідача. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 13 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1468. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через відсутність взаємного розуміння у сім`ї, в останні роки спільного проживання відносини з відповідачем погіршувалися, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. За таких обставин позивач вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер, та його доцільно розірвати. Спільні діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча мав би це робити у добровільному порядку. Угода про сплату аліментів між нею та відповідачем не укладалась. Тому, з метою захисту прав дітей на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, вона звернулась до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач зазначає, що відповідач має нормальний стан здоров`я, є молодою особою працездатного віку та не має на утриманні інших осіб. Ухвалою суду від 14.11.2023 року провадження у справі відкрито та справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позовну заяву. Станом на день розгляду справи від відповідача відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходили, хоча відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції. За таких обставин, суд ухвалює рішення у заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Отже принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, оскільки сімейні стосунки між сторонами не склалися, подружні відносини сторонами не підтримуються, за вказаними позивачем обставинами збереження шлюбу неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які перебувають на утриманні позивача відповідно до витягу № 494, виданого виконавчим комітетом Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 20.11.2023 року, а тому відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). У відповідності до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів. Відповідно до\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, тому судовий збір у розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 858,88 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved