Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

1. Короткий зміст вимог пред`явленого позову. У травні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 20 липня 2013 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №К200А-26276170 і в такий спосіб уклала договір фінансового лізингу. За умовами договору АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу у платне користування автомобіль марки «ЗАЗ Sens», номерний знак [NUMBER] , а [PERSON] зобов`язалася сплачувати щомісячні платежі протягом 60 місяців з моменту підписання графіка лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. 13 серпня 2013 року сторони підписали акт приймання-передачі, за яким автомобіль марки «ЗАЗ Sens», номерний знак [NUMBER] , належний АТ КБ «Приватбанк», був переданий у користування відповідача. На тепер договір фінансового лізингу від 20 липня 2013 року є розірваним, однак [PERSON] не повернула предмет лізингу та продовжує утримувати у себе автомобіль без правової підстави. Тому АТ КБ «Приватбанк» просить суд витребувати у [PERSON] та передати позивачу автомобіль марки «ЗАЗ Sens», номерний знак [NUMBER] , за договором фінансового лізингу №К200А-26276170 від 20 липня 2013 року. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 травня 2023 року (а.с.26) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим АТ КБ «Приватбанк», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 травня 2023 року (а.с.102) було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 4 липня 2023 року (а.с.40) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 25 вересня 2023 року (а.с.53-54) було витребувано докази в АТ КБ «Приватбанк». На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 20 грудня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. Представник позивача Торган В.Б. направив до суду клопотання (а.с.85-87), в якому підтримав пред`явлений позов та просив суд здійснити розгляд цивільної справи у його відсутності. [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не надала. Відповідач неодноразово належним чином повідомлялася про дату, час та місце судових засідань, що підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.35, 45, 50, 59, 84). 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 20 липня 2013 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №К200А-26276170 (а.с.14) та підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір фінансового лізингу. За цим договором АТ КБ «Приватбанк» передав в лізинг автомобіль марки «ЗАЗ Sens», номерний знак [NUMBER] строком на 60 місяців з моменту підписання графіка лізингових платежів. [PERSON] зобов`язалася сплачувати щомісячні платежі в розмірі 2190 гривень 42 копійок. Автомобіль марки «ЗАЗ Sens», номерний знак [NUMBER] , належить АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.19). 13 серпня 2013 року АТ КБ «Приватбанк» та відповідач підписали специфікацію та акт приймання-передачі (а.с.17), за яким автомобіль марки «ЗАЗ Sens», номерний знак [NUMBER] , був переданий у користування [PERSON] . Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про фінансовий лізинг», главою 48 «Виконання зобов`язання» та § 6 «Лізинг» глави 58 «Найм (Оренда)» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ч.3 ст.806 ЦК України особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець зобов`язаний прийняти об`єкт фінансового лізингу у разі розірвання договору фінансового лізингу або в разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу надавалося право володіння та користування об`єктом фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу. Відповідно до п.7 ч.2 ст.21 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу, у тому числі із сплати лізингових та інших платежів, а також (у разі виникнення) неустойки (штрафу, пені), якщо інше не передбачено таким договором. Якщо сторони договору фінансового лізингу уклали договір купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, право власності на об`єкт фінансового лізингу переходить до лізингоодержувача у разі та з моменту сплати ним визначеної таким договором ціни, якщо інше не передбачено таким договором. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що 13 серпня 2013 року АТ КБ «Приватбанк» та відповідач підписали графік лізингових платежів - додаток №2 до договору фінансового лізингу №К200А-26276170 від 20 липня 2013 року (а.с.18). Строк дії цього договору закінчився через 60 місяців з моменту підписання графіку лізингових платежів, тобто 20 липня 2018 року. Зі змісту розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу №К200А-26276170 від 20 липня 2013 року (а.с.20-22) вбачається, що [PERSON] неналежним чином виконувала обов`язки зі сплати лізингових платежів, тому станом на 18 квітня 2023 року в неї виникла заборгованість в розмірі 282816 гривень 12 копійок. Ці обставини свідчать про те, що на підставі п.7 ч.2 ст.21 Закону України «Про фінансовий лізинг» у зв`язку з закінченням строку дії договору фінансового лізингу №К200А-26276170 від 20 липня 2013 року у [PERSON] виник обов`язок повернути об`єкт фінансового лізингу автомобіль марки «ЗАЗ Sens», номерний знак [NUMBER] . Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п.п.6.56-6.58 постанови від 15 червня 2021 року у справі №904/5726/19 (провадження №12-95гс20) у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу «jura novit curia». Так, в обґрунтування пред`явленого позову АТ КБ «Приватбанк» посилається на ст.1212 ЦК України та просить витребувати у [PERSON] та передати позивачу автомобіль марки «ЗАЗ Sens», номерний знак [NUMBER] , оскільки договір фінансового лізингу №К200А-26276170 від 20 липня 2013 року було розірвано, а відповідач продовжує утримувати транспортний засіб без відповідної правової підстави. Однак як було встановлено судом строк дії договору фінансового лізингу №К200А-26276170 від 20 липня 2013 року закінчився, тому на підставі п.7 ч.2 ст.21 та п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про фінансовий лізинг» у лізингоодержувача (відповідача) виник обов`язок повернути об`єкт фінансового лізингу автомобіль марки «ЗАЗ Sens», номерний знак [NUMBER] , а у лізингодавця (позивача) обов`язок прийняти означений об`єкт. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виконала означений обов`язок. З огляду на це суд висновує, що [PERSON] належить зобов`язати повернути АТ КБ «Приватбанк» автомобіль марки «ЗАЗ Sens» номерний знак [NUMBER] . У задоволенні позову в частині вимог про застосування інших способів захисту права слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при пред`явленні позову був сплачений судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням від 24 квітня 2023 року (а.с.23). Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це суд висновує, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 гривень 00 копійок.

Outcome: partial