Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

05.01.2023 до Ленінського районного суду м. Полтави звернулось ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», в інтересах якого діє представник - Мартиненко В.В., з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 2632421 від 16.09.2019 станом на 12.02.2020 у розмірі 18392,23 грн., яка складається: 5240,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2515,14 грн. - заборгованість за процентами; 2620,00 грн. - заборгованість за процентами на прострочену позику; 892,94 грн. заборгованість за 3 % річних; 3890,68 грн. заборгованість за інфляційними витратами та судових витрат у розмірі 2481,00 грн. - сплаченого судового збору та 5000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.09.2019 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 2632421 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», відповідно до п. 2 якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 5240,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики , або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. Сторони визначили, що строк позики (строк Договору) складає 30 днів, із відповідною Базовою процентною ставкою 1,60 % в день, розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,70% в день. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 5240,00 грн. строком до 16.10.2019 року. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує та не виконав, у зв`язку з чим станом на 12.02.2020 року загальна заборгованість становить, яка складається з: 5240,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2515,14 грн. - заборгованість за процентами; 2620,00 грн. - заборгованість за процентами на прострочену позику. 03.04.2017 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 03042017. 12.02.2020 року між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 94, відповідно до котрого право вимоги за Договором позики № 2632421, від 16.09.2019 року, перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Станом на 27.12.2022 року здійснено нарахуванням 3 % річних в сумі 892,94 грн. та інфляційні витрати в сумі 3890,68 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 10.02.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.03.2023 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» адвокат Мартиненко В.В. надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій уточнив ціну позову, посилаючись на те, що позивачем визначено ціну позову в розмірі 18392,23 грн., тоді як відповідно до арифметичних підрахунків: 5240,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2515,14 грн. - заборгованість за процентами; 2620,00 грн. - заборгованість за процентами на прострочену позику; 892,94 грн. заборгованість за 3 % річних; 3890,68 грн. заборгованість за інфляційними витратами, ціна позову становить 15158,76 грн. Відповідачем подано до суду письмові пояснення, які за змістом є відзивом на позовну заяву, в якій, в якому зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, а тому такими, що не підлягають задоволенню з огляну на наступне. Позивач не довів факту переказу коштів на його рахунок. З довідки ТОВ «ФК Фінекспрес» від 08.11.2021 № 08/11-2021-4, згідно з якою був здійснений платіж № 6370422811577864011937879 від 16.09.2019 р. у розмірі 5240 грн. не вбачається номер картки/рахунку на який був здійснений переказ, а звідти й кому саме належить картка/рахунок. Будь яких розрахункових документів на підтвердження факту переказу коштів позивач не надав, а тому кредитний договір є неукладеним. Кредитний договір не підписаний належним чином кредитодавцем. Як вбачається з копії договору позики № 2632421 від 16.09.2019 р., з боку кредитодавця він був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором zh92a2Ryp6, відповідно до п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» підписання документу електронним підписом з одноразовим ідентифікатором можливе виключно позичальником, Кредитодавець не може підписувати договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір є нікчемний. Вказав, що не підписував та й технічно не міг підписати Кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором який був надісланий 16.09.2019 р. на емайл [INFO] , оскільки ніколи не мав електронної пошти на сервісі « Mail.ru », а навіть якщо б мав з 2017 року не мав до неї доступу адже всі українські провайдери заблокували користування цим сервісом. На офіційному сайті ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» за посиланням: https://mycredit.ua/ru/documents-license/ відсутній як Кредитний договір, так і Правила станом на 2019 року. Враховуючи викладене, були порушені вимоги ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на вищевикладене просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача у поясненнях, які за змістом є відповіддю на відзив зазначає, що переказ коштів на рахунок відповідача підтверджується сукупністю доказів наданих до позовної заяви. Відповідно до п. 1 Договору, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати [PERSON] у власність грошові кошти, на погоджений сторонами строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок [PERSON] . Відповідач зазначив власноручно номер карткового рахунку в Особистому кабінеті Позичальника, в той же час, коли вказував інші особисті дані такі як: дату народження, ідентифікаційний код, номер телефону, електронну адреса та ін. Тому вважаємо, що боржник отримала кошти на банківську картку, яку самостійно вказувала при укладенні договору, та хоче уникнути відповідальності шляхом введення суду в оману щодо фактичних обставин справи. Виконання ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» cвого зобов`язання за договором позики підтверджується інформацією про переказ коштів, яку надало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС». Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію підтвердження своїх доводів. Після підписання Заявником Електронного договору формується Одноразовий ідентифікатор підпису Товариства, який є результатом обробки даних, наданих Заявником (Верифікації), та послідовності підтвердження погодження усіх етапів укладення Електронного договору в Інформаційно-телекомунікаційній системі. Без отримання листа на адресу електронну пошту, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Договір позики між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Інформація надана в поясненнях щодо того, що електронна скринька не належала відповідачу не підтверджена доказами, отож не варта уваги суду. Кредитодавець мав можливість надіслати ідентифікатор на електронну пошту із російським доменом, а відповідальність за порушення Указу Президента від № 133/2017 15.05.2023 року покладається виключно на користувача такої пошти та Інтернет-провайдера. Примірник договору та Правила наявні на саш https://mycredit.ua/ru/documents-license/. Аналізуючи надані відповідачем документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу встановлено, що гонорар адвокату було перераховано за складення та передачу проекту пояснень Клієнта в цивільній спра ві № 553/11/23. Проект - це не остаточний процесуальний документ, що наявний в матеріалах справи та був поданий відповідачем до суду. Під проектом можна розуміти - план чи попередній текст майбутнього документа. Отже, із наданих документів неможливо встановити обсяг наданих адвокатом послуг, оскільки неможливо встановити розмір проекту пояснень та час, який був витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Докази, надані відповідачем на підтвердження розумності розміру таких витрат не надані, тож не можуть бути відшкодовані ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Просив відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» задовольнити в повному обсязі. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу без його участі, свої пояснення (відзив) підтримує. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви (клопотання) з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2019 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики № 2632421, відповідно до п. 2 якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало [PERSON] у власність грошові кошти у вигляді Позики в сумі 5240 грн. 00 коп. на 30 днів до 16.10.2019 року, зі сплатою процентів акційних у день 0,88 % та процентів на прострочену позику у день 2,70 %, розмір процентів на позику річний - 321,20 %, розмір процентів на прострочену позику річний 985,50 %, вартість позики за весь строк, на який видано Позику у % - 26,40 %, вартість позики за весь строк, на який видано позику, у грн. - 1383,36 грн., загальна вартість позики та процентів, у грн. - 6623,36 грн. Відповідно до п.5 Договору, цей договір укладено дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття ( акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Укладення договору відбулося шляхом підписання [PERSON] договору за допомогою електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора. [PERSON] на електронну пошту [INFO] надійшов одноразовий ідентифікатор відображений у реквізитах договору: N5tPceAWy4, за допомогою якого відбулось укладення електронного договору, що підтверджується відповідною довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». 16.09.2019 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», відповідно до умов Договору № 23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», здійснило переказ коштів в сумі 5240,00 грн. на ім`я [PERSON] , за договором № 2632421 від 16.09.2019 року, платіж номер 6370422811577864011937879. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 03.04.2017 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (Фактор або Новий Кредитор) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) укладено Договір факторингу, у відповідності до п. 2.1. якого первісний кредитор зобов`язується відступити новому кредитору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти та сплатити первісному кредитору суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Пунктом 4 Договору визначено, що право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеній у додатку № 3 до цього договору. Згідно п. 8.2. Договору факторингу строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2017 року. У витягу з реєстру прав вимоги № 94 від 12.02.2020 до договору факторингу № 03042017 від 03.04.2017 за № 1415 зазначений боржник [PERSON] (договір № 2632421 від 16.09.2019), сума заборгованості за тілом - 5240,00, сума заборгованості за процентами - 2515,14 грн, сума заборгованості за простроченими процентами - 2620 грн, всього 10375,14 грн. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Положеннями ст. 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, серед яких передбачено передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 514 ЦК України, визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Особа не може відступити право вимоги, яке їй не належить. За загальним правилом пункту 1 частини 1 статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, який апеляційний суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин. У матеріалах справи відсутні докази наявності в ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до [PERSON] на час укладення договору факторингу з позивачем 03 квітня 2017 року, оскільки договір позики з відповідачем укладений 16 вересня 2019 року. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями ч.2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на час укладення між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» 03 квітня 2017 року договору факторингу № 03042017 у ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» не було прав кредитора у зобов`язанні за договором позики № 2632421, оскільки цей договір позики був укладений з відповідачем пізніше - 16.09.2019. У позовній заяві, заяві про зменшення позовних вимог позивач просив розглянути справу без участі представника позивача, клопотання про приєднання додаткових доказів не заявляв. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» не наведено об`єктивних причин неможливості подання доказів, які підтверджують права кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» у зобов`язанні за договором позики № 2632421 від 16.09.2019 в період дії укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» 03 квітня 2017 року договору факторингу № 0304201, які мають перебувати у позивача та до яких він мав безперешкодний доступ впродовж всього розгляду справи в суді. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. З огляду на викладене, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, відповідач просить стягнути з позивача понесені витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 4000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. позивачем надано: - копію Договору про надання правничої допомоги від 25.04.2023, укладеного між [PERSON] та адвокатом Карлаш Іваном Анатолійовичем; - акт приймання-передачі правничої допомоги від 25.04.2023; - копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4464 від 29.08.2012; - копію роздруківки з мобільного банкінгу від 25.04.2023. Договором про надання правничої допомоги від 25.04.2023 визначено, що предметом даного Договору є наступне: Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання скласти та передати Клієнту проект пояснень Клієнта в цивільній справі № 553/11/23 за позовом ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до Клієнта про стягнення заборгованості, а Клієнт зобов`язується оплатити таку допомогу. Згідно п. 4 Договору про надання правничої допомоги за погодженням сторін розмір гонорару Адвоката складає 4000,00 грн. Оплата гонорару здійснюється Клієнтом після виконання Адвокатом своїх зобов`язань по Договору шляхом безготівкового переказу. В акті приймання-передачі правової допомоги від 25.04.2023 року,складеного [PERSON] та адвокатом Карлаш І.А. зазначено, що даним актом підтверджується надання та передачу адвокатом, а [PERSON] прийняття правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 25.04.2023 р. в обсязі, визначеному п. 1 Договору, а саме: скласти та передати Клієнту проект пояснень Клієнта в цивільній справі № 553/11/23за позовом ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» до Клієнта про стягнення заборгованості. Підписання цього Акту Сторони підтверджують повне та належним чином виконання умов Договору. Відповідно до роздруківки з Мобільного банкінгу «Ощад 24/7» 25.04.2023 року [PERSON] сплатив 4000,00 коп. адвокату Карлаш І.А. за правову допомогу за договором від 25.04.2023. Представник позивача надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому просив відмовити у задоволенні клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомоги, оскільки відповідачем не надано детального опису робіт (наданих послуг) та докази на підтвердження розумності розміру таких витрат, а тому вони не можуть бути відшкодовані ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 року (справа № 922/1964/21), що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. При цьому саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Аналогічна правова позиція викладене у Додатковій постанові Верховного суду від 16.03.2023 року в справі № 927/153/22. З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи,

Outcome: approved