Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 05.01.2010 року перебувала з відповідачем в шлюбі, у якому в них [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Коломийського районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2012 року шлюб між сторонами розірвано, зазначеного сина залишено проживати з позивачем. Зазначає, що відповідач, ще до народження сина, не бажав його народження, у зв`язку з чим відносини між сторонами погіршилися, а з липня 2012 року свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, не спілкується із сином, не надає будь-якої матеріальної допомоги на його утримання, не цікавився його життям та здоров`ям, будь-якого контакту із закладом освіти він не підтримує, батьківські збори та свята не відвідує, не вітає його на свята та дні народження, не появляє жодної заінтересованості до дитини. Відповідач відмовився надати дозвіл на виїзд малолітнього сина за кордон та самостійно запропонував звернутись до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав, а також надав нотаріально посвідчену заяву про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина. Байдужість відповідача щодо дитини шкодить насамперед інтересам останнього, негативно впливає на його духовний та моральний розвиток. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо вказаної дитини. Позивач та її представник позивача, адвокат Юркевич Х.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Позивач також вказала, що після виповнення дитині 1 року сторони розлучилися, хоча припинили спільне проживання ще до народження дитини, адже мати відповідача наполягала на перериванні вагітності, на що позивач не погодилася. Батько жодних стосунків з дитиною не підтримує та не виявляє бажання спілкування із сином і сама дитина жодного разу батька не бачила. Після виповнення дитині 12 років позивач розповіла синові про його батька, який повідомив, що бажає змінити своє прізвище. З приводу стягнення з відповідача аліментів на утримання вказаної дитини вона не зверталася. Позивач 14.12.2023 року електронною поштою надіслала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи завершити у її відсутності на підставі письмових доказів, її пояснень і показань свідків та позов задовольнити. Свідків [PERSON] та [PERSON] (клопотання про допит яких заявлено в позовній заяві) не допитувати (а.с. 84). Також, 14.12.2023 року Юркевич Х.М. електронною поштою надіслала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи завершити у її та позивача відсутності, оскільки як випливає з матеріалів справи відповідач самостійно усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та не бажає їх виконувати в майбутньому, про що подав відповідну нотаріально посвідчену заяву. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що відповідач дитиною ніколи не цікавився та не спілкувався із нею. Допитувати інших двох свідків вважає недоцільним. Враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, просить позовні вимоги задовольнити ( а.с. 92 ). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно із заявою, посвідченою 25.08.2023 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Базюк Т.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 1737, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; розгляд справи про позбавлення його батьківських прав просить проводити у його відсутності. Зміст ст.ст. 164-170 СК України йому нотаріусом роз`яснено (а.с. 22). Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися. Сільський голова Нижньовербізької сільської ради М`якущак Я.Ю. подав до суду письмове клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника, а також долучив висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та рішення про його затвердження ( а.с. 68). Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15.11.2023 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виконавчий комітет Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області як орган опіки та піклування ( а.с. 77-78 ). В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.06.2011 року виконавчим комітетом Сопівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.07.2012 року шлюб між сторонами розірвано, малолітнього [PERSON] залишено проживати з позивачем (а.с. 12 ). Факт реєстрації місця проживання вказаної дитини за адресою реєстрації місця проживання позивача: [ADDRESS] , стверджується даними витягу з реєстру територіальної громади №2023/001608064, виданого 21.02.2023 року Печеніжинської селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 9, 11 ). Судом також встановлено, що 14.09.2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 763 від 14.09.2022 року (а.с. 13). Відповідно до листа Сопівського ліцею Печеніжинської селищної ради №106/01-18 від 15.08.2023 року, [PERSON] не є учасником освітнього процесу свого сина [PERSON] , класні та загальношкільні батьківські збори не відвідував ( а.с. 14 ). Згідно з даними характеристики №107/01-18, виданої директором вказаного навчального закладу 15.08.2023 року, [PERSON] навчається у Сопівському ліцеї Печеніжинської селищної ради з 2017 року. Мати [PERSON] є постійним учасником освітнього процесу та життєдіяльності ліцею, а також систематично цікавиться успіхами сина через класного керівника ( а.с. 15 ). Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Базюк Т.В. 25.08.2023 року та зареєстрованої в реєстрі за № 1737, [PERSON] , без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, заявляє, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , а розгляд справи просить проводити у його відсутності; зміст ст.ст. 164-170 СК України нотаріусом йому роз`яснено ( а.с. 22 ). В матеріалах даної справи міститься рішення виконавчого комітету Нижньовербізької сільськоїї ради від 01.11.2023 року №111/2023, яким затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 69). У висновку вказано, що зі слів малолітнього [PERSON] з батьком він не знайомий, вони разом не проживали і не спілкувалися; [PERSON] не цікавиться життям сина, здоров`ям та інтересами ( а.с. 70 ). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов стану сім`ї за місцем проживання позивача в [ADDRESS] , за вказаною адресою проживають позивач, [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; умови проживання задовільні, дитина має своє спальне місце, письмовий стіл для навчання; зі слів останнього, його батько з ним не спілкується, подарунки на свята не передає, не вітає (а.с. 16 ). Свідок [PERSON] , бабуся позивача, під час допиту в судовому засіданні, повідомила, що спочатку відповідач проживав разом з її онукою у неї, однак, пізніше, стали проживати окремо, ще коли дитина була маленькою, та з того часу він не приходив провідувати сина. Жодного інтересу до дитини він не проявляє, матеріально не забезпечує, не спілкувався з дитиною, хоча проживають в одному населеному пункті. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , родич позивача зазначила, що батько дитини, [PERSON] , жодної участі у вихованні сина не бере, поряд з дитиною вона його не бачила. Свідок [PERSON] , родич позивача, з якою вона проживала по сусідству, під час допиту в судовому засіданні надала показання про те, що батько дитини, який проживає в кінці села, ніколи до нього не приходить, не відвідує не цікавиться його життям. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що відповідач з 2012 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого сина [PERSON] , не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, ні усно, ні письмово не спілкується з ним, не проявляє до останнього щонайменшої батьківської турботи, а нотаріально посвідчена заява відповідача свідчить про те, що він і надалі не має наміру брати участь у житті сина. Отже, наявна правова підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, передбачена п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Позбавлення відповідача батьківських прав, на переконання суду, спрямоване на забезпечення життя малолітньої дитини сторін у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. При цьому слід зауважити, що відповідач, як батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав відповідно до ст. 169 СК України. Тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. На підставі наведеного, ст.ст.19, 150, 164 СК України, та,

Outcome: approved