Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 1984 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №7.Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сім`ю та обов`язки, різного відношення до життя. В шлюбі в сторін народилось троє дітей, котрі на даний ч ас досягнули повноліття. Шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач розірвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану шляхом подачі спільної заяви не бажає, вважає, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище змінювати на дошлюбне не бажає. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою судді від 23 серпня 2023 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2023 року надано сторонам строк для примирення терміном 1 місяць до 31 жовтня 2023 року. Провадження в справі зупинено. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2023року призначено подружжю додатковий строк для примирення терміном до 23 листопада 2023 року. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2023 року провадження в справі поновлено та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно заявлених позовних вимог просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно свідоцтва\~про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 16 жовтня 2001 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 11 серпня 1984 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №7, після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Як вбачається з свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Відідлом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області - [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я на [PERSON] , про що в Книзі реєстрації зміни імені 16 жовтня 2001 року зроблено відповідний актовий запис №78. Під час перебування у шлюбі в сторін народились діти, які на даний час досягнули повноліття. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, наданий судом термін на примирення подружжю ніяких результатів не дав, сторони не примирилися, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування Згідно із ст.51\~Конституції України та ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За ч.3 і ч.4\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно зі\~ст.112\~СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Судом встановлено, що сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, наполягають на розлученні, мають стійкеволевиявлення до розірвання шлюбу, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено, збереження сім`ї неможливе, дальніше перебування у шлюбі недоцільне, шлюб існує формально, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 частини 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно п.6ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору з відповідача, суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved