Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 19.12.2005 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим: з різних причин та поглядів на життя, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, з липня 2022 року проживають окремо, між подружжям відсутні нормальні стосунки. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту. Ухвалою суду від 20.11.2023 року позовна заява прийнята та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З письмових матеріалів встановлено, що 19 грудня 2005 р. між сторонами Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтво про шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №10. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , актовий запис №17. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб носить формальний характер, разом не проживають з липня 2022 року. Спірне питання регулюється ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Подружжя не підтримує шлюбні стосунки та не бажає зберегти шлюб, що свідчить про відсутність підстав для надання строку на примирення. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх спільній дитині, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved