Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якої записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 16 лютого 2023 року до служби у справах дітей Носівської міської ради надійшло повідомлення служби у справах дітей Ніжинської міської ради про дитину, залишену без батьківського піклування. У повідомленні було вказано, що [PERSON] перебуває на території міста Ніжина без супроводу батьків. [PERSON] пояснила, що її мама проживає в м. Бердичів та відмовилася її забирати до себе, а батько помер. Вона ( [PERSON] ) проживає в м. Ніжин в сім`ї знайомих та має намір позбавити свою маму батьківських прав. Під час телефонної розмови з матір`ю було з`ясовано, що вона та її найменший син проживають в [ADDRESS] , не має наміру забирати до себе дочку [PERSON] . [PERSON] перебуває на обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, в службі у справах дітей Носівської міської ради, навчається в 10-Д класі Українського медичного ліцею Національного медичного університету імені Богомольця. Відповідно до листа Українського медичного ліцею від 20 лютого 2023 року № 01-14/263 за час навчання дівчинки в закладі її мати [PERSON] на контакт з куратором класу, вчителями-предметниками та адміністрацією закладу не виходила. Відповідно до інформації комунального закладу «Старобасанська гімназія» від 20 лютого 2023 року № 55 та характеристики № 55 від 20 лютого 2023 року, [PERSON] дійсно навчалася в даному закладі освіти з першого класу, її мати [PERSON] , належної уваги дочці не приділяла, навчанням не цікавилась, на канікули та вихідні дні дитину забирала не завжди та повертала на навчання не вчасно. 24 лютого 2023 року № 1836/203/04-2023, під час виїзду за місцем проживання сім`ї [PERSON] та спілкування з родиною було встановлено, що остання не має посвідчуючих документів на неповнолітню дочку [PERSON] , а також не орієнтується в місці перебування усіх її дітей, окрім [PERSON] , який проживає спільно з матір`ю. [PERSON] повідомила, що не має на меті виконувати батьківські обов`язки відносно [PERSON] та має намір відмовитися від дитини. У зв`язку із цим Бердичівським РВП відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та проведено профілактичну бесіду, з метою підвищення рівня відповідальності до виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків. Відповідно до інформації з Центру соціальних послуг від 8 березня 2023 року № 01-12/34, родина [PERSON] з 2018 року користувалася послугами Центру, а саме консультування, представництво інтересів, соціальна профілактика та соціальний супровід. [PERSON] мала на вихованні п`ятьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та проживала в [ADDRESS] . Родина перебувала на обліку багатодітних сімей у відділі соціального захисту населення Носівської міської ради. За час роботи Центру соціальних служб з родиною [PERSON] , остання зарекомендувала себе, як мати, що має низький батьківський потенціал. За заявою матері старші діти навчалися в комунальному закладі «Старобасанська гімназія». Під час перебування дітей в канікулярний період та під час карантину вдома, вони вели не здоровий спосіб життя (вживали слабоалкогольні напої, палили цигарки). З вересня 2021 року родина [PERSON] не проживає на території Носівської громади. Стан помешкання, в якому проживала родина, був незадовільний, будинок потребував капітального ремонту. 2 березня 2023 року до Носівської міської ради, як органу опіки та піклування, звернулася неповнолітня [PERSON] , яка у своїй заяві просила розглянути питання щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав її матері [PERSON] та зазначила, що спілкується з матір`ю в телефонному режимі, але не часто. [PERSON] не цікавиться її життям, навчанням, станом здоров`я, не приймає участі у вихованні, не забезпечує матеріально і не має наміру забрати її по місцю свого теперішнього проживання. 7 березня 2023 року до служби у справах дітей Носівської міської ради надійшла заява від [PERSON] про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , визнає, що не приймає участі у вихованні дитини та просить орган опіки та піклування засідання проводити без її участі. У заяві [PERSON] вказано, що їй зрозумілі наслідки позбавлення її батьківських прав. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Носівської міської ради. На засідання комісії [PERSON] не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце проведення засідання. [PERSON] повідомила, що проживає у знайомих, навчається дистанційно, власного місця проживання не має і не розуміє, що далі їй робити. З урахуванням інтересів неповнолітньої [PERSON] органом опіки та піклування Носівської міської ради було підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] . 30 березня 2023 року виконавчим комітетом Носівської міської ради було прийнято рішення № 79 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав». 5 квітня 2023 року до служби у справах дітей Носівської міської ради надійшов наказ начальника служби у справах дітей Ніжинської міської ради № 7 від 17 березня 2023 року, відповідно до якого неповнолітня [PERSON] влаштована в сім`ю [PERSON] . Позивач просив: - позбавити батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області. У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належними чином, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти. Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності сторін за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13). Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки [PERSON] . Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала суду доказів на спростування обставин, викладених позивачем в обґрунтування позову, до органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області подала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , визнала, що не приймає участі у її вихованні. З матеріалів справи (а.с. 34) вбачається, що на даний час [PERSON] влаштована на виховання до прийомної сім`ї, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 34). У судовому засіданні встановлено, орган опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , що підтверджується відповідним висновком, який затверджений рішенням виконкому Носівської міської ради Чернігівської області № 79 від 30 березня 2023 року (а.с. 31-33). Таким чином, суд приходить до висновку, що є законні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідач не надала суду доказів про те, що вона надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 147,20 грн.

Outcome: approved