Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утриманні доньки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 12 жовтня 2013 року по 23 травня 2019 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в період якого в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитину позивач утримує самостійно, забезпечуючи її одягом, необхідними побутовими предметами та продуктами харчування, проте самостійно забезпечити дитині належний рівень життя позивач не має можливості. Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд на 19 грудня 2023 року. 18 грудня 2023 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, згідно якого представник зазначив, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки твердження позивача, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки не відповідають дійсності. Тобто підстави для звернення до суду із позовом є надуманими з огляду на наступне. Відповідач не заперечує, що має з позивачем спільну доньку, проте, жодного дня він не забував про дитину, щомісячно за домовленістю з позивачем та з її погодження він перераховував на банківську карту позивача грошові кошти в якості аліментів на утримання доньки, що підтверджується банківськими документами. Всього за період з 09 квітня 2019 року по 14 листопада 2023 року відповідачем було перераховано 266\~847,40 гривень на утримання дитини на користь позивача. Таким чином, відповіда забезпечує рівень життя своєї дитини та її гармонійний розвиток не менше, а навіть більше рівня прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому до цієї суми не додані витрати на одяг для дитини та витрати на навчання у школі, які забезпечує відповідач. Тобто твердження позивача, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не відповідають дійсності, є безпідставними та необгрунтованими, такими, що спростовуються відповідними доказами, а тому відповідач вважає, що позивач, звертаючись до суду з позовом фактично намагається ввести в оману суд щодо дійсних обставин по даній справі, предмету спору, а вірніше відсутності спору у цьому випадку. Позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги в судовому засіданні, зазначивши, що відповідач дійсно надавав у добровільному порядку грошові кошти на утримання їх спільної доньки, але кожен раз їй доводиться дзвонити і просити надати їй грошові кошти, кожен місяць це різні суми, а вона хоче визначеності. Крім того, відповідач абсолютно не цікавиться життям доньки, при цьому має змогу надавати більшу суму коштів ніж надає, тому позивач вважає, що, виходячи з інтересів дитини та

Outcome: approved