Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2023 року звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, який укладений\~07 грудня 2002 року на Криворізькій універсальній товарній біржі, згідно з яким відповідач [PERSON] продав, а [PERSON] , який був на той час неповнолітнім та діяв від себе особисто за погодженням матері [PERSON] , купив однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу нерухомого майна (надалі за текстом Договір від 07.12.2002 року) було зареєстровано Криворізькою універсальною\~товарною біржею за реєстраційним № 001/1213-Н, право власності було зареєстровано КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР» в реєстровій книзі 3допП-83-254, №94П, за реєстровим №254. Умови договору сторонами виконано повністю про що вказує тривалий час користування нерухомим майном. [INFO] помер син позивача [PERSON] та 23 травня 2023 року нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі Свідоцтва про право спадщини за законом, у зв`язку із тим, що документ, що підтверджує право власності на квартиру, а саме Договір купівлі-продажу нерухомого майна, не відповідає вимогам законодавства. За вказаних обставин позивач звертається з відповідним позовом до суду. Ухвалою суду\~від 13\~вересня 2023\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження у\~справі в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року розгляд справи відкладений, у зв`язку із неявкою відповідача. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, її представником адвокатом Погорілецькою А.В. на адресу суду направлена заява про проведення розгляду справи за її відсутності та за відсутності позивача, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Статтями 43,\~211\~ЦПК України\~передбачено,\~що прийняття\~участі в\~судовому засіданні\~є правом\~сторони,\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Відповідач,\~будучи повідомлений\~у встановленому\~порядку про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неявки до\~суду не\~повідомив,\~відзиву на\~позов не\~надав,\~клопотань про\~відкладення розгляду\~справи чи\~про розгляд\~справи у\~його відсутність\~від нього\~не надходило,\~у зв`язку\~з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, 11 грудня 2023 року судом постановлена ухвала про проведення розгляду справи у заочному порядку. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся у встановленому порядку, письмових пояснень або заяв до суду не подавав. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає встановленими наступні обставини. 07 грудня 2002 року між [PERSON] , з однієї сторони як продавець, та [PERSON] , діючий на підставі Рішення виконкому Жовтневої районної Ради №193/10 від 20.11.2002 р., зі згоди матері [PERSON] , з другої сторони як покупець, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , та зареєстровано Криворізькою універсальною товарною біржею, реєстраційний номер 001/1213-Н. (а. с. 13) З копії довідки Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 202206 від 24.05.2023 р. вбачається, що відповідно до даних архівної справи, квартира, розташована в [ADDRESS] , зареєстрована на праві приватної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі 3допП-83-254 на ім`я: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 07.12.2002р. на Криворізькій універсальній товарній біржі, реєстраційний номер 001/1213-Н. (а. с. 15) Таким чином, [PERSON] , який помер [INFO] відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10), за життя набув права власності на вищевказане житло. За копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . (а. с. 9) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 21 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а. с. 8) У зв`язку з відкриттям спадщини після померлого сина позивача, [PERSON] звернулася до державного нотаріуса, де було заведено відповідну спадкову справу № 120/2023, відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72387973 від 08.05.2023 П`ятої криворізької державної нотаріальної контори. (а. с. 11) Однак,\~23\~травня 2023\~року державним\~нотаріусом П`ятої\~криворізької державної\~нотаріальної контори Оксамитною Н.В. видано\~постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії,\~якою\~відмовлено позивачу у справі у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка належала померлому сину [PERSON] , через неналежний правовстановлюючий документ на спадкове майно. (а. с. 12) За правилами статей\~1296,\~1297,\~1298 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцями після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року\~договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. За положеннями\~ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 2001 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно\~ст.16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним\~Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до\~ЦК Української РСР 1963 року\~були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Згідно із\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями\~218\~та\~220 ЦК України. Згідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до частини 1\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що при вчиненні договору купівлі-продажу квартири дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання договору купівлі - продажу дійсним є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1437,30 гривень відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 8 від 04 серпня 2023 р. (а. с. 6) На підставі викладеного,

Outcome: approved