Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

31 липня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Лакі Кредит" до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 31 січня 2022 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 169, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 81 111,11 грн, строком на 12 місяців. з кінцевим терміном повернення 31 січня 2023 року. Виконання позичальником зобов`язань за договором забезпечується заставою транспортного засобу "Volkswagen Passat" д.н.з. [NUMBER] , 2014 року випуску, сірого кольору, шасі № [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відповідачем умови договору не виконуються, кредитні кошти не повертаються, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 95 981,49 грн.; звернути стягнення на предмет застави - автомобіль"Volkswagen Passat" д.н.з. [NUMBER] , шляхом реалізації його на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу та судовий збір за подання даного позову до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 серпня 2023 року цивільну справу № 753/13221/23 передано судді Шаповаловій К.В. 10 серпня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 05 жовтня 2023 року. Судове засідання призначене на 05 жовтня 2023 року не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Згодом судове засідання було відкладено на 21 листопада 2023 року на 10:00 год. Судове засідання призначене на 21 листопада 2023 року було відкладено на 19 грудня 2023 року на 12:30 год., у зв`язку із неявкою відповідача У судове засідання 19 грудня 2023 року учасники справи не з`явилися, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, у якому він просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Повістка адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, судові повістки та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачу за її зареєстрованими місцем проживання: [ADDRESS] . У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявсь про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшов відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, ухвалою суду від 19 грудня 2023 року постановлено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 31 січня 2022 року між ТОВ «Лакі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 169, на умовах якого кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором (а.с.14-18). Згідно пункту 1.2. договору сума кредиту складає 81 111,11 грн., тип кредиту - кредит. Пунктом 1.3 передбачено строк кредиту - 12 місяців, з днем остаточного повернення 31 січня 2023 року. Детальні строки повернення кредиту та сплати процентів, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Пунктом 1.4 договору передбачно, що процентна ставка за користування кредитними коштами залежить від періоду її встановлення та становить: 1) за перший день користування кредитом (включно) 10% за день (3650% річних) від початкової суми кредиту; 2) за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту -3,5% в місяць (42% річних) від початкової суми кредиту. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно пункту 1.5 договору, мета отримання кредиту: на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницткою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, а саме - сплата оренди квартири. Згідно пункту 1.6 договору орієнтована реальна річна процентна ставка на день укладення договору складає 148,3%. Оргієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 123 194, 27 грн. Пунктом 1.9 договору передбачено, що належне виконання позичальником зобов`язань за договором забезпечується: заставою транспортного засобу "Volkswagen", модель "Passat", легковий, об`єм двигуна 1781, колір сірий, 2014 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] (що оформлюється договором застави транспортного засобу); та неустойкою (пенею, штрафом), що передбачені договором. Пунктом 2.2 договору передбачено, що кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 73000,00 грн. на банківських рахунок позичальника та 8 111,11 грн на користь кредитора з метою виконання зобов`язань з оплати першого проценту, відповідно до пункту 3.3. договору. 31 січня 2022 року позивач перерахував на банківський рахунок [PERSON] кошти в розмірі 73000,00 грн, виконавши зі свого боку зобов`язання за кредитним договором (а.с.21). Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору, сторонами було узгоджено графік погашення кредиту, в якому визначено щомісячні дати платежу, суми платежу за розрахунковий період, щомісячний розмір погашення суми кредиту, щомісячний розмір процентів за користування кредитом ( а.с. 26). Пунктом 4.4 договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню та інші платежі передбачені договором. 31 січня 2022 року між ТОВ «Лакі Кредит» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу, за умовами якого предметом застави є рухоме майно транспортний засіб марки "Volkswagen", модель "Passat", легковий, об`єм двигуна 1781, колір сірий, 2014 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] (а.с.28-30). З пункту 2.2 договору застави вбачається, що предмет застави належить заставодавцю на праві приватної власності, та за домовленість сторін на момент укладення договору вартість предмету застави становить 100 000,00 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] відповідач набув право власності на автомобіль"Volkswagen", рік випуску 2014 року, д.н.з. [NUMBER] - 29 січня 2022 (а.с. 89). Пунктом 5.1 договору застави передбачено, що заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця у передбачених договором випадках, зокрема і у разі неналежного виконання основного зобов`язанння. Відповідно до умов пункту 4.1 кредитного договору сторони погоди, що кредитор має право вимагати повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав та сплати процентів у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Вимога надсилається рекомендованим листом з повідомленням про його вручення на адресу позичальника, зазначену в договорі або шляхом надсилання електронного листа на електронну адресу позичальника або шляхом повідомлення на номер телефону позичальника. зазначений у договорі за допомогою месенджерів. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. 08 червня 2023 року [PERSON] на його електронну адресу направлялась досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, у вказаній вимозі зазначено, що разом з цією вимогою в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна буде зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет застави, з урахуванням укладеного між товариством та позичальником договору застави транспортного засобу (а.с. 34-36). Звертаючись із позовом до суду, позивач вказав, що відповідачем не своєчасно виконувались умови кредитного договору, не вносились платежі згідно узгодженого графіку, у відповідь на вимоги про дострокове повернення кредиту кошти товариству не були повернуті, а тому він просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 95 981,49 грн та звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження - автомобіль Volkswagen", модель "Passat", легковий, об`єм двигуна 1781, колір сірий, 2014 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , реєстраційний державний номер [NUMBER] , шляхом реалізації його на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. За змістом статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з долучених до позовної заяви доказів, [PERSON] частково сплатив 08 квітня 2022 року кошти в розмірі 19 101,67 грн, які були зараховані в рахунок погашення заборгованості згідно черговості, визначеної умовами договору (а.с. 33). З огляду на вказане, позивач просив стягнути з відповідача борг в розмірі 95981,49 грн. за кредитним договором від 31 січня 2022 року. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Виходячи із загальних умов укладеного між сторонами спору кредитного договору № 169 від 31 січня 2022 року, сторонами досягнуто домовленість про істотні умови договору даного виду. Згідно вимог статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, підписавши кредитний договір № 169 від 31 січня 2022 року, позивач вступив в договірні відносини з відповідачем. У вказаному договорі сторони визначили права та взяли на себе певні обов`язки, визначені у договорі, зокрема із зазначенням терміну виконання зобов`язань. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з огляду на викладене вище, зважаючи на те, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо розміру заборгованості, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення боргу з відповідача у загальному розмірі 95 981,49 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимоги банку про звернення стягнення на предмет застави, суд зазначає таке. Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частинами першою, другою статті 590 ЦК України). З урахуванням того, що відповідач порушив умови кредитного договору, вимогу про дострокове повернення кредитних коштів не задовольнив, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до статті 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, визначає Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Судом встановлено, що 08 червня 2023 року в Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується витягом № 84439231 від 08 червня 2023 року (а.с. 32). У вимозі про дострокове повернення кредиту, яка надсилалась на адресу відповідача, позивач попереджував відповідача про те, що у випадку неповернення суми кредиту та сплати заборгованості протягом 30 календарних днів, товариство буде змушено вдатись до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості за рахунок звернення стягнення на автомобіль. Отже, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання зі сплати заборгованості за договором кредиту, то у позивача, який на виконання статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» перед зверненням до суду з даним позовом зареєстрував відомості про звернення стягнення на предмет обтяження та підтвердив відсутність інших обтяжувачів, виникло право звернення стягнення на спірний автомобіль в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved