Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

18.09.2023 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час навчання їх доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не довше досягнення нею 23-х років. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що на\~підставі рішення\~Червоноградського суду\~від 21.07.2020\~шлюб \~між нею\~та відповідачем\~було розірвано.\~У шлюбі\~у них\~народилося донька:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Відповідач відповідно\~до судового\~наказу,\~виданого від\~01.02.2019\~року Червоноградським\~міським судом\~Львівської області\~сплачував аліменти\~на утримання\~доньки в\~розмірі 1/4\~з усіх\~доходів щомісячно\~до досягнення\~дитиною повноліття.\~ [INFO] \~їхня донька\~ [PERSON] \~досягла повноліття.\~Водночас,\~остання з\~01.09.2023\~є студентом\~денної платної\~форми навчання\~1-го\~курсу факультету\~психології,\~соціальної роботи\~та спеціальної\~освіти Київського\~університету імені\~Бориса Грінченка. Станом\~на даний\~час донькаперебуває на повному матеріальному утриманні матері. Вказує, що у зв`язку із навчанням донька [PERSON] потребує матеріальної допомоги, однак відповідач, який працевлаштований та має постійний дохід, не надає будь-якої матеріальної допомоги необхідної на її утримання. З метою повноти та всебічності з`ясування обставин справи просить витребувати із Головного управління ДПІ у Львівській області інформацію про доходи [PERSON] . Відтак, покликаючись на ст. ст. 199, 200 СК України, просить позов задовольнити. Ухвалою від 19.09.2023 судом відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судовий розгляд. 21.12.2023 сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка у позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач також подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснити без його участі, а також зазначив, що позов визнає у повному обсязі та просить його позов задовольнити. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 27 грудня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 21 грудня 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 27 грудня 2023 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано 21.07.2020, що підтверджується копією рішення Червоноградського міського суду Львівської області (а. с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.02.2006 відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). З копії паспорта [PERSON] та витягу з реєстру територіальної громади №2023/007430848 від 15.09.2023 установлено, що [PERSON] зареєстрована за однією адресою: [ADDRESS] (а. с. 4,6 ). 01.02.2019 Червоноградським міським судом Львівської області було видано судовий наказ, яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18.01.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 10). Згідно з довідкою № 2-991\\23 від 12.09.2023, виданою Київським університетом імені Бориса Грінченка, [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету психології, соціальної роботи та спеціальної освіти Київського університету імені Бориса Грінченка, навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, закінчує навчання 30.06.2027 (а. с. 3). На виконання ухвали суду від 17.11.2023 Червоноградською державною податковою інспекцією ГУДПС у Львівській області 28.11.2023 на адресу суду надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків громадянина [PERSON] , з якої вбачається, що за період з першого кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 [PERSON] отримав дохід в сумі 152185,95 грн (а. с. 31). При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів як: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За приписами ст. 200, 201\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182\~цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або закінчення навчання у виші. Як вбачається із письмової заяви відповідача, останній визнав позов та згідний сплачувати аліменти на час навчання доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Беручи до уваги наведене, враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі та має змогу сплачувати такі аліменти, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на час навчання його доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання. Оскільки позивачка звернулася до суду з позовом 18.09.2023, відтак аліменти підлягають до стягнення з 18.09.2023. Таким чином, позов підлягає до задоволення. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір у розмірі 1073,60 гривень, оскільки звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved