Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Зачва мотивована тим, що [INFO] , у позивачки народився син - [PERSON] . Наразі, він проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. 3 батьком сина - [PERSON] , розлучена, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року по справі N? 761/32267/17. Протягом значного періоду часу Відповідач не надає матеріальної підтримки своєму синові, одночасно постійно пояснюючи про ті обставини, які йомузаважають виконувати цей обов?язок. Спочатку Відповідач посилався на карантин, який був запроваджений у зв?язку з коронавірусом, як на причину нездатності утримувати свого сина. Позивач зазначає, що на даний час дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Саме позивач займається вихованням та лікуванням сина, сплачує комунальні послуги. Також позивач щомісячно сплачує за курси програмування, що допомагають розвивати синові комп?ютерні навички. У той же час, відповідач не забезпечує свого сина матеріально, в той час як має таку можливість, оскільки займається бізнесом. За таких обставин просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі: 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред?явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Провадження у справі відкрито 19.07.2023, відповідно до приписівст.ст. 19, 274 ЦПК України, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та просила про їх задоволення. Відповідач та його представник заперечували проти заявлених позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Як вбачається з відзиву на позов, починаючі з вересня 2017 року я в добровільному порядку Відповідачем сплачувались аліменти у розмірі, приблизно 2000 гривень на місяць, підтвердженням чого є банківські платіжні доручення про переказ коштів на банківську карту позивача. Відповідач, просит суд врахувати, що він не є працевлаштованим найманим працівником. Окремого нерухомого майна, у власності у нього немає, а лише частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Сума аліментів не мотивована позивачем. Разом з тим, відповідач просить призначити аліменти в розмірі однієї чверті від заробітку, але не меншу 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 106 липня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 02.04.2018 року . Від шлюбу народився син - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане Відділом реєстирації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, копія якого наявна в матеріалах справи. Також встановлено, і не заперечується сторонами, що на день розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо один від одного, дитина залишилась проживати разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до вимог ст. 180 СК України. Позивач, з якою проживає [PERSON] , [INFO] , має право на отримання аліментів на утримання дитини за рішенням суду. За рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це визначено ч. 2 ст. 181 СК України. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує , зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Так, як свідчать матеріали справи, [PERSON] , як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формумань, 12.15.2021 р. зареєстрований як фізична особа - підприємець. Як свідчить довідк з Державного реєстру речових прав на нерцхоме майно та Реєстру прав власності на нерухомк майно, відповідачу на праві власності належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] . При цьому під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу синові. Також під час розгляду справи не було отримано доказів, які б свідчили про те, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх або непрацездатних осіб. Приймаючи рішення по суті справи, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений частково, а з відповідача на утримання дитини стягнуто на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі - 4 000,00 грн. Така сума, на думку суду, з огляду на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на рівні 2833 гривні є достатньою для забезпечення належного існування та розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіляючи витрати по сплаті судового збору, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial