Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

У серпні\~2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що 29 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8815157011. Відповідно до умов Паспорту кредиту №5157011 та кредитного договору №8815157011 від 29.12.2020 позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 122\~875,00 грн., строк користування 36 місяців, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 3,45% від суми кредиту. 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу №171221, за яким право вимоги за кредитними договорами перейшло до АТ ТАСКОМБАНК, зокрема й за договором №8815157011 від 29 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] . Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому станом на 20.07.2023 заборгованість відповідача перед кредитором становить 155\~412,27 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. простроченому) 86160,45 грн., заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) в сумі 11,72 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) в сумі 69240,10 грн., яку позивач, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, просить стягнути з відповідача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 року цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана судова справа 03.10.2023 надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Подорець О.Б. 05 жовтня 2023 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву, в якій вона просила відмовити у задоволенні позову, оскільки підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту, який містить лише інформацію про умови кредитування, з застереженням, що ці умови можуть відрізнятися від умов договору про споживчий кредит, в даному випадку, не може вважатися погодженням умов ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] умов кредитного договору. Крім того, паспорт споживчого кредиту в розумінні закону не є документом, який посвідчує конкретні умови, на яких в дійсності укладено договір кредиту. Також, позивачем не відображені у розрахунку заборгованості сплачені відповідачем кошти на погашення заборгованості за кредитним договором №8815157011 від 29.12.2020 - за січень, лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень жовтень, грудень 2021 року по 7\~653 грн. за місяць та за січень і лютий 2022 року у тому ж розмірі у місяць. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу №171221, за яким право вимоги за кредитними договорами перейшло до АТ ТАСКОМБАНК, зокрема й за договором №8815157011 від 29 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] . Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 29 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір №8815157011 на суму 122\~875 грн. строком на 36 місяців. Кредитний договір №8815157011 від 29 грудня 2020 року не містить істотних умов договору щодо сплати процентів річних, сплати процентів місячних, комісій, відповідальності тощо. Крім кредитного договору №8815157011 від 29 грудня 2020 року, позичальник 29 грудня 2020 року підписав Заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг, паспорт кредиту № [NUMBER] . Водночас, паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, в силу закону не є частиною кредитного договору, а є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця з інформування про можливі умови договору. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що у відповідності до норм\~ ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.\~11,\~15 Закону України «Про захист прав споживачів»\~вказаний документ є лише підтвердженням виконання позивачем встановленого законом для кредитодавця обов`язку з надання позичальнику, як споживачу, інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Більш того, в тексті самого паспорту споживчого кредиту вказується, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту, а отже останній не може підмінювати собою зміст умов кредитного договору, фактично укладеного між сторонами. Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 травня 2022 року по справі №393/126/20, в якій суд касаційної інстанції дійшов наступного правового висновку. Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Даний правовий висновок Верховного Суду знайшов своє подальше закріплення і застосування у судовій практиці суду касаційної інстанції, зокрема у постановах Верховного Суду від 15 червня 2022 року по справі №333/5483/20, від 15 червня 2022 року по справі №383/418/20. Згідно розрахунку, наданого позивачем станом на 20.07.2023 заборгованість відповідача перед кредитором становить 155\~412,27 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. простроченому) 86160,45 грн., заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) в сумі 11,72 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) в сумі 69240,10 грн. Проте, на підставі вищевикладеного, відповідач має сплатити заборгованість за тілом кредиту в розмірі 86\~160,45 грн. Інші нарахування не є законними. Водночас, із наданого розрахунку заборгованості та квитанцій відповідача про сплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №8815157011 від 29.12.2020 за січень, лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень жовтень, грудень 2021 року по 7\~653 грн. за місяць та за січень і лютий 2022 року у тому ж розмірі у місяць, а всього в розмірі 91\~836 грн. Таким чином, відповідач поза всяким\~ розумним сумнівом вже вніс на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором суму коштів у розмірі, що перевищує вказану заборгованість за кредитним договором. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з урахуванням результату розгляду справи судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed