Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом посилаючись\~на те,\~що [INFO] помер\~його дідусь\~ [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 31.07.2018 та зареєстрований в реєстрі за № 4731, який не змінювався та не відмінявся, згідно якого останній заповів позивачу все належне йому майно. Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно,\~а саме:\~ на гараж, що знаходиться в [ADDRESS] . В установленому законом порядку, спосіб та строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюк П.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, що знаходиться в [ADDRESS] . 14.11.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно в зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на вищевказане спадкове майно та рекомендовано за захистом свого права звернутися до суду. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання представник позивача адвокат Лютак Л.Л. подала заяву, у відповідності до якої просить справу розглянути у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] також подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с.36). Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК\~України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого дідуся [PERSON] , котрий помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14). Зокрема, спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 31.07.2018 та який зареєстрований в реєстрі за № 4731, що підтверджується копією заповіту (а.с. 22). Згідно даного заповіту спадкодавець [PERSON] заповів позивачу [PERSON] все належне йому майно, зокрема і гараж, що знаходиться в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивач мав намір успадкувати вказане спадкове майно гараж, однак при зверненні до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюка П.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем (а.с.20). Відповідно до копії документів, які містяться в матеріалах справи позивач є онуком спадкодавця (а.с.7,12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Калуської міської ради народних депутатів №409 від 26.10.1999 року вбачається виділення земельної ділянки для будівництва кооперативного або індивідуального авто гаражу [PERSON] (а.с.18). Згідно акту відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі 14.02.2000 року було проведено відвід земельної ділянки та розбивки споруд в натурі (а.с.19). Довідкою Головного архітектора м.Калуша за №03-03/304 від 03.11.2023 року стверджується, що адреса будівництва гаража [PERSON] [ADDRESS] , №6 и(а.с.16). Згідно технічного паспорту ФОП [PERSON] від 01.11.2023 року та довідки №4837 від 01.11.2023 року вартість спадкового гаражу, що знаходиться в [ADDRESS] , [ADDRESS] , становить 22 240 грн.(а.с. 8, 24). Матеріалами справи встановлено, що факт належності спадкового майна спадкодавцю підтверджується документацією про адання земельної ділянки для спорудження кооперативного або індивідуального авто гаражу, Актом відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі. Позивач прийняв спадщину, так як в установлений 6-ти місячний термін звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом, як спадкоємець за заповітом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1223 Цивільного кодексу України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Судом встановлено, що інших спадкоємців за заповітом немає, а відповідач проти задоволення позову не заперечує. Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для їх задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved