Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що у позивач у неповнолітньому віці у вселився з батьками у житловий будинок [ADDRESS] . В даному будинку позивач проживав з 18.07.1990 року разом зі своєю матір`ю [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] проживав разом з матір`ю в даному будинку, та не цікавився правовстановлюючими документами на будинок. Після її смерті позивачем з`ясувалося, що будь-які документи на будинок відсутні. На якій підставі матір позивача вселилася в даний будинок позивачу не відомо, але з липня 1990 року вони проживали в даному будинку. Позивач намагався знайти документи на даний будинок в Доманівському БТІ, але в інвентарній справі за номером 1695, який зазначено в технічному паспорті, відсутні будь-які документи. Позивачка з липня 1990 р. відкрито володіє будинком та розпоряджається ним, однак не є його власником. Інші особи на даний будинок не претендують. Враховуючи, що іншим чином позивач не може оформити право власності на даний житловий будинок, він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності за набувальною давністю. . Позивач [PERSON] у позові зазначає, що будинком [ADDRESS] він володіє з 1990 р. до теперішнього часу, а тому вважає, що має право отримати його у власність за набувальною давністю. У підготовче судове засіданні позивач та його представник не з`явилися , представник позивача [PERSON] надала заяву, в якій просила справу за позовом [PERSON] розглядати у її та позивача відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просила задовольнити їх. Представник відповідача об`єднаної територіальної громади в особі Доманівської селищної ради Миколаївської області у підготовче судове засідання не з`явився у письмовій заяві просив справу розглядати у відсутність представника за наявними матеріалами. Проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові матеріали суд встановив наступні обставини. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.1\~ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.05.1979 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю є [PERSON] . З дослідженої копії технічного паспорта на житловий будинок, інвентарний номер 1695 встановлено, що 25.03.1995 року був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , встановлено, що [INFO] в смт Доманівка Вознесенського району миколаївської області померла [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Доманівської селищної ради Вознесенського району [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] з 18.07.1990 року до дня смерті. Згідно будинкової книги за цією адресою з померлою були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] . З копії спадкової справи №122/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що спадкова справа відкрита на підставі заяви [PERSON] від 05.09.2023 р., сина померлої [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 12.09.2023 року №120/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , у зв`язку з ненаданням спадкоємцем документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Відповідно довідки №1232 від 12.10.2021 р. виданою Доманівською селищною радою Миколаївської області в тому, що житловий будинок [ADDRESS] до комунальної власності Доманівської селищної ради не приймався. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості на будинок за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Згідно акту обстеження від 24.11.2023 року будинку [ADDRESS] , за участі депутата та сусідів, [PERSON] та [PERSON] проживали, володіли, користувались, утримували вказаний будинок. Аналізуючи письмові докази по справі, судом встановлено, що [PERSON] відкрито та добросовісно володіє чужим майном, а саме - житловим будинком, розташованим в [ADDRESS] , починаючи з 1990 р. , тобто більше 10 років. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1, 4\~ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за\~статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Зокрема, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). ( Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіє майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком, визнання представником відповідача пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю. На підставі викладеного, ст.ст.328,\~335,\~344 ЦК України,

Outcome: approved