Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення часток у праві спільної сумісної власності в якому зазначає, що вона є донькою - [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина на все майно, що належало їй на момент смерті, зокрема на 32/100 часток будинковолодіння з відповідною частиною належних до нього надвірних споруд та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0708 га, кадастровий номер 7310136900:66:002:0104 за адресою: [ADDRESS] , що перебуває у праві спільної сумісної власності покійної із її чоловіком - [PERSON] . Зазначає, що за роки життя її батьки з своїх житлових будинків та господарських будівель і споруд подарували рідній сестрі позивачки - [PERSON] частину будинковолодіння в розмірі 68/100 частини та 1/2 земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що спадкоємцями, що прийняли спадщину після смерті матері є вона та її брат - [PERSON] . Разом із тим, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та надано роз`яснення про те, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, необхідним є звернення до суду із позовом про визначення розміру часток співвласників у спільному майні. Враховуючи викладене, просить суд встановити, що частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на будинковолодіння є рівними та складають по 16/100 частини будинковолодіння; припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0708 га, кадастровий номер 7310136900:66:002:0104, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визначити, що частка [PERSON] \~ у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку складає 1/2 частини, а частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є рівними та складають по 1/4 за кожним. Представник позивача надіслал до суду клопотання в якому просила справу слухати у їх із позивачкою відсутність, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі. Відповідачі подали\~ до суду заяви в яких просили справу розглядати без їх участі позовні вимоги визнають, просять їх задовільнити. Третя особа до суду не з`явилась, хоча і була належним чином повідомлена про час і дату проведення судового засідання. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Таким чином, із визнаних сторонами обставин та досліджених судом письмових доказів судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що посвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2021 року. Факт родинних відносин, що померла [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.06.1985 року. Крім того, судом встановлено, що позивачка змінила прізвище з дошлюбного [PERSON] на прізвище отримане у шлюбі [PERSON] , що посвідчується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.05.2007 р. Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 41749288 від 05.08.2015 року, будинковолодіння з належними до нього надвірними спорудами, що складається з двох житлових будинків літ. А та літ. Б в розмірі 32/100 частки, а також витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 37500951 від 14.05.2015 року, земельна ділянка площею 0,0708 га, кадастровий номер 7310136900:66:002:0104, що за адресою [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Також позивачка зазначає, що за роки свого життя її батьки подарували рідній дочці, тобто її сестрі [PERSON] частину будинковолодіння в розмірі 68/100 частини та ? земельної ділянки, що знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ кадастровий номер 7310136900:66:002:0104, площею 0,0706 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на момент сметі в тому числі і на частку 1/2 з 32/100 частки будинковолодіння з відповідною частиною належних до нього надвірних споруд, що складається з житлового будинку літ. А, що\~ знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] та частки 1/2, що становить 1/4 (одна четверта частина земельної ділянки) із земельної ділянки площею 0,0708 га,\~ кадастровий номер 7310136900:66:002:0104, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою:\~ [ADDRESS] . Також встановлено, що батько позивачки [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується завіреною зяваою-відмовою, яка міститься у матеріалах спадкової справи. Рідна сестра [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки не звернулась у шестимісячний термін до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, спадкоємцями які прийняли спадщину після смерті спадкодавця є [PERSON] та її рідний брат [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. У подальшому позивачка звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Олійник І.М. із заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак\~ даним нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 11.04.2022 року. Отже, позивачка не може отримати Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вищевказане нерухоме майно перебувало за життя [PERSON] , у спільній сумісній власності з іншим співвласником і частки якого не виділені, що не дає нотаріусу можливості визначити частки спадкодавця у спільній сумісній власності, а тому видача свідоцтв про право на спадщину за законом є неможливим. Таким чином, у сторін склалась ситуація, коли право власності позивача на спадкове майно не може бути підтверджене відповідними правовстановлюючими документами. Окрім того, у сторін існує необхідність визначити частки у праві спільної власності на будинковолодіння а також земельну ділянку, на якій вона знаходиться. При чому спору стосовно поділу нерухомого майна між сторонами немає, розміри належних їм часток обопільно визнаються. Норма ч.2 ст. 370 ЦК України передбачає, що\~ разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка, у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~ незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В абзаці 5 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз`яснено, що, - «У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності». Таким чином, позивачка не може отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом, зоакрема, на частку будинковолодіння та земельної ділянки площею 0,0708 га,\~ кадастровий номер 7310136900:66:002:0104, за вищевказаною адресою на якій знаходиться спадкове майно , яке належало спадкодавцю на праві спільної сумісної власності з іншими співвласниами та перебувала зажиття спадкодавця у спільній сумісній власності. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідноЗакону України «Про нотаріат»,Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правиламист. 71 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді. Таким чином, у разі смерті одного із співвласників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яке і буде об`єктом спадкування. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - ?". Відповідно до положень ст. 368 ЦК України, - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 4 ст. 86 ЗК України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до положень ст. 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Крім того, згідно із п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Разом із тим, відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Стаття 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. До такого висновку неодноразово приходив Верховний Суд України ухвалюючи постанови від 12.10.2016 року у справах № 6-2225 цс16,\~ № 6-253цс від 13.04.2016 року, №334/2465/14-ц від 01.11.2017 року та безлічі інших. Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Як встановлено вище, позивач дійсно являється спадкоємцем за законом після смерті своєї матері та у встановлені строки звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить і вищевказана\~ земельна ділянка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із невизначеністю часток у праві спільної сумісної власності. Враховуючи, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, суд вважає за можливе встановити, що частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності є рівними та складають по 16/100 частини у будинковолодінні та визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку складає 1/2 частини, а частки [PERSON] та [PERSON] є рівним та складають по\~ ? частини за кожним.

Outcome: approved