Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права на спадщину, а саме: на земельну ділянку площею 1,9434 га, кадастровий номер 7422084700:03:001:0178, розташовану на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №027895 від 29.03.2005 року. на земельну ділянку площею 1,3105 га, кадастровий номер 7422084700:03:002:0178, розташовану на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №027895 від 29.03.2005 року. на земельну ділянку площею 0,0449 га, кадастровий номер 7422084700:03:003:0178, розташовану на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №027895від 29.03.2005 року. в суд звернувся [PERSON] до Кіптівської сільської ради Чернігівської району Чернігівської області. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2023 року було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. В матеріалах справи міститься: - заява про розгляд справи без участі позивача; - заява за підписом секретаря сільської ради Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання ним позовних вимог. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі, заяв про відкладення не надходило. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 13. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 1,9434 га, кадастровий номер 7422084700:03:001:0178, розташована на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №027895 від 29.03.2005 року; земельна ділянка площею 1,3105 га, кадастровий номер 7422084700:03:002:0178, розташована на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №027895 від 29.03.2005 року; земельна ділянка площею 0,0449 га, кадастровий номер 7422084700:03:003:0178, розташована на території Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №027895від 29.03.2005 року. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] Козелецькою районною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 163/2020, згідно з якою: за життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши 08 травня 1998 року заповіт, посвідчений секретарем Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті належатиме їй та на що вона за законом матиме право [PERSON] . 11 вересня 2020 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 99 від 27.04.2020, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , одна. Таким чином, [PERSON] є таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте через відсутність правовстановлюючого документу, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіт, чинний, номер в реєстрі: 53, дата посвідчення: 08 травня 1998 року, місце посвідчення: Чернігівська область, Хрещатенська сільська рада, інформація про заповідача: [PERSON] , дата та час реєстрації: 08 травня 1998 року. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на спадщину, прийняв її, але оформити дану спадщину не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. 08 вересня 2004 року на ім`я [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 08 вересня 2004 року № 391, було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,29 га у межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №027895 було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 3,2988 га, яка складається з: рілля - площа земельної ділянки становить 1,9434 га (кадастровий номер 7422084700:03:001:0178); сіножаті - площа земельної ділянки становить 1,3105 га (кадастровий номер 7422084700:03:002:0178); сад - площа земельної ділянки становить 0,0449 га (кадастровий номер 7422084700:03:003:0178). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 березня 2005 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422084700:03:001:0178, 7422084700:03:002:0178, 7422084700:03:003:0178) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, [PERSON] є таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення.

Outcome: approved