Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти на дитину, вказуючи, що вперше у березні 2023 року до Служби надійшла інформація, що на вулиці була виявлена гр. [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, разом з нею була дитина, [PERSON] , яка була налякана, плакала, вдягнена не по сезону. Після прибуття поліції мати дитини було притягнуто до адміністративної відповідальності, дитину передано бабусі. [PERSON] перебуває на обліку в службі з квітня 2023 року як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, так як батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Мати дитини зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 184 КУпАП, виносить речі з дому, не працює, з донькою не проживає, її вихованням не займається. Також встановлено, що мати дитини проживає в реабілітаційному центрі, де проходить курс соціальної адаптації від наркотичної та алкогольної залежності. Батько дитини не проживає з дитиною з її народження, ухиляється від виховання та її утримання. Дитина проживає з бабусею, де для неї створені належні умови. Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР ухвалено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON] . Отже, на даний час [PERSON] та [PERSON] донькою [PERSON] не опікуються, матеріально її не забезпечують, вихованням та розвитком не займаються. Батьки дитини висновків не роблять, ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінили, бажання повернути доньку та її виховання не виявляли. На підставі викладеного, представник позивача просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно доньки, [PERSON] , та стягувати з батьків аліменти на утримання дитини в розмірі з усіх видів доходу. 24.11.2023 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких зазначили, що проти задоволення позову не заперечують, позовні вимоги визнають та просять розглядати справу у їх відсутність. На підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності сторін. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення про задоволення позову, зважаючи на визнання відповідачами позовних вимог в повному обсязі та враховуючи, що у даному випадку, позбавлення батьківських прав відповідачів буде сприяти інтересам малолітньої дитини. Судом встановлено, що 06.05.2000 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] народилася [PERSON] , про що Холодногірським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській обл. зроблено актовий запис №523 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини зазначені - [PERSON] та [PERSON] . Згідно повідомлення начальника служби у справах дітей Південної міської ради Харківського району Харківської області від 29.03.2023, цього ж дня близько 14 год. за адресою Харківська обл., м. Південне, біля приміщення «Укрпошти» була виявлена гр. [PERSON] , [INFO] , з ознаками девіантної поведінки, в домашньому халаті та взутті, разом з малолітньою донькою, [PERSON] , 2018 р.н. Жінка ледве стояла на ногах, ходила посеред дороги між машинами. Дитина була перелякана, замерзла, одягнена не по погоді. (а.с. 12) У зв`язку з викладеним [PERSON] винесено офіційне попередження щодо відповідальності за виконання батьківських обов`язків та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП. (а.с. 13, 14) 01.05.2023 фахівцями відділу соціальної роботи по Холодногірському району м. Харкова здійснено вихід за місцем проживання [PERSON] , яким встановлено, що за адресою [ADDRESS] , фактично проживає сім`я в складі: [PERSON] , її брат, її мати (бабуся дитини), дитина, [PERSON] та старший син [PERSON] . Встановлено, що мати дитини [PERSON] , схильна до зловживання спиртними напоями, не працює, вихованням доньки не займається, дитину виховує бабуся, батько вихованням дитини не займається. Дохід сім`ї складається з пенсії бабусі та матеріальної підтримки [PERSON] (а.с. 16) У вересні 2023 року дитина, [PERSON] , взята на облік служби у справах дітей як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах - батьки дитини ухиляються від виконання батьківських обов`язків, мати дитини періодично зловживає алкогольними напоями. Під час чергового виходу 25.09.2023 за місцем мешкання дитини встановлено, що мати дитини зловживає спиртними напоями, виносить речі з дому, залишає дитину на сторонніх осіб. [PERSON] рекомендації фахівців відділу не виконує. (а.с. 17) Відповідно до відповіді директора КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №19» ХМР Ковалівської С. від 26.10.2023, дитина, [PERSON] , 2018 р.н., перебуває під наглядом фахівців даного медичного закладу, здоров`ям дитини опікується бабуся, [PERSON] . Батько дитини жодного разу на прийом з дівчинкою не приходив, її здоров`ям не цікавився. (а.с. 20) За адресою сім`ї часто проводились обстеження умов проживання, під час яких встановлювалось не виконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно доньки, [PERSON] , мати дитини веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, профілактичні бесіди до позитивних результатів не приводять. Батько дитини вихованням дитини не займається, її життям не цікавиться з народження. Вихованням дитини займається бабуся, дитина забезпечена належними умовами проживання та одягом. (а.с. 21-23) Також до служби надійшли звернення від родичів сім`ї [PERSON] , а саме від її матері (бабусі дитини), від її старшого сина, рідної племінниці та двоюрідної сестри, які надали службі свої пояснення, в яких підтвердили невиконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків відносно доньки, [PERSON] , 2018 р.н., та ведення ними асоціального способу життя, та просили позбавити їх батьківських прав відносно дитини. (а.с. 24-28) Крім того, встановлено, що [PERSON] перебуває в центрі реабілітації ГО «Емуна-Україна» з метою проходження курсу соціальної адаптації від наркотичної залежності з 26.10.2023. (а.с. 10) Протягом 2023 року [PERSON] неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 178, 184 КУпАП. (а.с. 11) Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН «Про права дитини», держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 164 СК України передбачений вичерпаний перелік правових підстав позбавлення особи батьківських прав. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 17 вищезазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно доньки. Факт нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками відносно доньки підтверджується перевіреними судом зазначеними вище доказами по справі у їх сукупності. Крім того, як вбачається із заяв відповідачів від 21.12.2023, вони не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, [PERSON] , 2018 р.н., тому позовна заява в цій частині підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] та [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, вони мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, у відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що відповідачі як батьки малолітньої [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надають. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , 2018 р.н., у розмірі 1/4 частин з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, з наступним перерахуванням коштів на рахунок опікуна. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати позовного збору за подання до суду даного позову, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір за дві вимоги немайнового характеру, а саме 2147.20 грн.

Outcome: approved