Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що він з відповідачем 20 травня 2011 року уклали шлюб. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси і взаєморозуміння, спільного бюджету не мають, допомоги один одному не надають, вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя неможливе. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 20 травня 2011 року виконавчим комітетом Добринської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №2. Ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області від 26.09.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 11.12.2023 року ухвалою Володарсько Волинського районного суду Житомирської області здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін . Позивач направив до суду заяву, в якій просить суд, справу розглянути без його участі, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу. Крім цього зазначив, що проживає з відповідачем разом, остання знає про судовий розгляд, однак не бажає брати участів судових засіданнях. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчить телефонограма, в судове засідання не прибула, причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не надала, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до\~ст.51\~Конституції України та ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3\~\~ст.56 СК України\~\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3\~\~ст.105\~СК України передбачає, що\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~\~ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 травня 2011 року виконавчим комітетом Добринської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що слідує з копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси і взаєморозуміння, спільного бюджету не мають, допомоги один одному не надають, позивач вважає, що шлюб фактично припинив існування, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі\~статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved