Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

[PERSON] , в особі свого представника адвоката Крячка Олега Володимировича, та [PERSON] звернулися до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про позбавлення батьківських прав, в якому просили позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилається на те, що між [PERSON] та [PERSON] 04.02.2006 було укладено шлюб, від якого народжено двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб було розірвано заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2021. Діти з моменту народження і на даний час постійно проживають разом з батьком, позивачем [PERSON] . Відповідач [PERSON] свідомо та повністю усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, визначених ст.150 СК України, не спілкується з дітьми, не вітає їх зі святами та днями народження, не приймає участі в їх підготовці до самостійного життя, у вихованні та освіті, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не відвідує разом із дітьми навчальні та медичні заклади, хоча відносно дівчаток в період їх дорослішання правильніше було б, якби цим займалась мати. Вважають, що виникли підстави, передбачені пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, за якими мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч.2 ст.47 Цивільного процес уального кодексу України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Відповідно до цих норм неповнолітня [PERSON] , [INFO] , має право на самостійне звернення з даним позовом. Згідно із ч.4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На виконання цих повноважень Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області подала суду свій висновок від 18.08.2023 за № 244/01-36 по суті спору, а також просила розглядати справу без участі її представника. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також їх представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведеного суд зазначає про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, зазначає про таке. Між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований 04.02.2006 Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №03. В зв`язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Шлюб розірвано заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2021 у справі № 635/5920/20, яке вступило в законну силу 23.02.2021. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Бабаївською селищною радою Харківського району Харківській області 07.07.2006), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Бабаївської селищної ради Харківського району Харківській області 25.12.2013). Після розірвання шлюбу обоє дітей залишились проживати разом із батьком [PERSON] , який самостійно утримує та виховує дівчаток, дбає про їх здоров`я, фізичний, психічний і духовний розвиток. 13.01.2023 позивач [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] і переїхав разом із дітьми до її будинку за адресою: [ADDRESS] , де вони фактично мешкають на момент розгляду справи. Вказані обставини підтверджуються: - довідкою № 99 від 27.01.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, що видана виконавчим комітетом Височанської селищної ради, відповідно до якої [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] за даною адресою не зареєстрована; - свідоцтвом про шлюб від 13.01.2023 серія [NUMBER] , видане Новобаварським відділом ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №26; - витягом про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - довідкою Служби у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради № 24/01-44 від 18.01.2023; - актом депутата Безлюдівської селищної ради Підкопай Д.В. за № 27 від 30.01.2023 за підписами також двох свідків-сусідів, відповідно до якого [PERSON] фактично разом зі своїми двома неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають з 2019 року за адресою: [ADDRESS] . За цей період їх мати [PERSON] 1985 р.н., поряд та навідуючу дітей ніхто не бачив, участі у вихованні та розвитку дітей вона не приймає; - довідкою Безлюдівської селищної ради № 104 від 30.01.2023, виданою згідно акту депутата від 30.01.2023 про те, що [PERSON] та його діти [PERSON] , 2006 р.н., та [PERSON] , 2013 р.н., дійсно проживають в [ADDRESS] ; - актом обстеження умов проживання від 08.02.2023, що був проведений Службою у справах дітей Безлюдівської селищної ради за адресою: [ADDRESS] Крім того, відповідач [PERSON] 03.08.2022 подала до компетентних органів нотаріально посвідчену заяву, в якій надала згоду на постійне проживання своїх доньок з їх батьком [PERSON] . Суду подані також довідки від 30.07.2022, підписані лікарем Черенань О.М. амбулаторії загальної практики сімейної медицини сел. Безлюдівка про те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають в с. Безлюдівка з батьком, за останній рік з ним звертались на амбулаторний прийом. Згідно із характеристикою [PERSON] , учениці 3-Б класу КЗ "Безлюдівський юридичний ліцей імені Героя Радянського Союзу І.Я. Підкопая Безлюдівської селищної ради", зокрема, "учениця забезпечена всім необхідним шкільним приладдям та речами, потрібними для життя та навчання. Проживає дівчинка з батьком та [PERSON] . Вони контролюють виконання завдань, допомагають в навчанні, телефонують з приводу успішності [PERSON], підтримують зв`язок з учителями. Протягом періоду навчання (майже 2 роки) мама ніколи не цікавилася життям доньки, її досягненнями. Опікується цим батько та [PERSON] ". Згідно із характеристикою [PERSON] , виданої Регіональним центром професійної освіти ресторанного, будівельного та автотранспортного сервісу Харківської області, зокрема, "батько приділяє належну увагу вихованню доньки, мама жодного разу на зв`язок не виходила". Судом також досліджені висновки від 18.03.2023 за результатами первинного психологічного спілкування та дослідження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що були складені спеціалістом-практичним психологом Гарькавець О.М. , чия кваліфікація підтверджена дипломом спеціаліста [NUMBER] від 25.06.2004. Так, відповідно до висновку відносно [PERSON] , [INFO] , психолог зазначила, що "під час бесіди стало відомо, що відношення між нею, старшою сестрою [PERSON] і батьком гарні (дівчина має з ними міцний емоційний зв`язок), хочу відмити про тісний зв`язок з сестрою (про неї говорила багато та с посмішкою). Про маму [PERSON] розмовляти спочатку відмовилася, бо погано її пам`ятає. Спогади про маму [PERSON] (біологічну мати) скудні та однотипні". Психолог зазначила, що "для маленької дитини вкрай необхідним є контакт з матір`ю незалежно від статі, а тим паче дівчинці. У дитячому віці діти найбільш прив`язані до матері. Вона необхідна як опора, як образ формуючи «Я» особистості, як джерело безпеки і задоволення нагальних потреб, тут формується почуття любові, ніжності, жалю і співчуття". "Під час навчання мати [PERSON] не цікавилася здобутками дитини, не підтримувала її, не допомагала з вирішенням труднощів- все це робила старша сестра. Відсутність матері на такому етапі розвитку дівчини викликало зниження її самооцінки". Відповідно до результатів проведених з дитиною тестів ці відомості та негативний вплив такої поведінки з боку її матері в цілому підтверджуються. Відповідно до висновку відносно [PERSON] , [INFO] , психолог зазначила, що "відношення між нею і батьком гарні (дівчина має з ним міцний емоційний зв`язок), а з мамою [PERSON] не складуються довгий час, із спогадів вона часто у дитинстві ображала її, насміхалася, морально пригнічувала, застосовувала грубі, матерні слова. Все це вона робила довгий тривалий час у стані алкогольного сп`яніння. Всі обов`язки по уходу за молодшою сестрою переходили на [PERSON], вона кормила, годувала та вкладала дитину спати, інколи мати не поверталася і вночі. Щоб не чути сварок, дитиною вона мусила уходити з молодшою сестрою жити до бабусі з дідусем, на деякий час. Вона поверталася до дому бо кожен раз мама [PERSON] обіцяла, що такого більше не буде, але порушувала своє слово і все починалося з початку. Зі слів дівчини вона ще довгий час мала віру, що мати виправиться та припинить вживати алкоголь. За останні роки мати навіть не телефонувала дівчині". Врешті вказана поведінка матері мала негативний вплив на розвиток особистості дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила ці обставини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, на які посилаються позивачі. Вона знає цю родину давно, є хрещеною матір`ю молодшої дитини ([PERSON]). Приблизно 4-5 років тому відповідач [PERSON] почала вживати алкогольні напої і на цьому ґрунті в сім`ї почались конфлікти. На спроби відмовити її від такої поведінки [PERSON] уваги не звертала, а після того, як подружжя [PERSON] почало жити окремо, взагалі припинила спілкуватись з дітьми, швидше за все не відчуває до цього потреби. За наявними відомостями [PERSON] продовжує зловживати алкогольними напоями, не працює, проживає в різних місцях у осіб, які зловживають алкоголем так само, як і вона. Судом досліджено також висновок Служби у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 18.08.2023 за № 244/01-36 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно із цим висновком Службою у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради (надалі Служба) було розглянуто документи, надіслані з Харківського районного суду Харківської області. "(орфографію та пунктуацію збережено) 05.05.2023 комісією з питань захисту прав дітей при Виконавчому комітеті Височанської селищної ради було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , та досліджено усі документи, які було надано судом. На засіданні комісії було встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] після розлучення батьків проживають разом з батьком [PERSON] , який про них піклується, забезпечує усім необхідним, прикладає зусилля та робить усе для своїх дітей (забезпечує належні умови проживання, належне харчування, лікування у разі необхідності, тощо), щоб життя дітей було комфортним. [PERSON] на засіданні комісії повідомила, що вона не має змоги приймати участь у вихованні своїх дітей, [PERSON] повідомила що дуже любить своїх дітей, бажає виконувати свої батьківські обов`язки, проте має перешкоди з боку [PERSON] . Також [PERSON] повідомила, що її колишній чоловік неодноразово підіймав на неї руку на очах у їх дітей, та погрожував гранатою. Членами комісії на засіданні вирішено, що [PERSON] не ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків та намагається приймати участі у вихованні своїх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] ". Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради зробила наступні висновки: 1. Не доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 2. Рекомендовано [PERSON] звернутись із заявою до суду або органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей та визначення способу участі матері у виховані дітей. За ч.5, 6 ст.19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно із частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд критично ставиться до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 18.08.2023 р № 244/01-36 про недоцільність позбавлення батьківських прав з наступних причин. Так, із змісту висновку видно, що комісія розглядала питання на підставі документів, що були надіслані з Харківського районного суду Харківської області, тобто на підставі матеріалів, долучених до даного позову стороною позивачів, і встановила обставини проживання дітей разом із батьком [PERSON] та на його повному утриманні. [PERSON] натомість, не бере участі в їх вихованні та утриманні, що вона підтвердила. Посилання [PERSON] на перешкоди, що нібито створює їй колишній чоловік [PERSON] , не підтверджені будь-якими доказами. В судовому засіданні позивач [PERSON] , його донька [PERSON] та свідок [PERSON] заперечували проти створення будь-яких перешкод або погроз на адресу [PERSON] . Суд також бере до уваги те, що після того, як на засіданні комісії 05.05.2023 [PERSON] заявила про своє бажання брати участь у вихованні дітей, в чому їй нібито перешкоджає [PERSON] , та після отримання нею від комісії рекомендації звернутись з заявою до суду або органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей та визначення способу участі матері у виховані дітей, вона не вчинила жодних дій на дотримання цих рекомендацій. Така поведінка [PERSON] дає підстави для сумніву в правдивості її слів. Крім того, суд зважує на те, що відповідно до даного висновку комісії [PERSON] брала участь в дослідженні матеріалів даного позову, тобто була обізнана про їх зміст. Однак з самого початку розгляду даного судового спору, тобто з травня по грудень 2023 р, [PERSON] , будучи повідомленою судом про подання до неї позову про позбавлення батьківських прав та знаючи зміст поданих позивачами доказів, жодного разу не з`явилась до суду і не скористалась своїм правом на подання відзиву, заперечень тощо, не висловила свою позицію з приводу позбавлення її батьківських прав. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON] байдуже ставиться до своїх батьківських обов`язків та свідомо ухиляється від їх виконання, а її слова на комісії про нібито бажання брати участь у вихованні дітей та створення перешкод в цьому з боку колишнього чоловіка [PERSON] є спробою ухилитись від передбаченої законом відповідальності. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Суд підкреслює, що поведінка відповідача [PERSON] , яка повністю усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не змінилась навіть після засідання комісії з питань захисту дітей при виконавчому комітеті Височанської селищної ради від 05.05.2023 та після початку судового розгляду даного позову, про який відповідач була обізнана. З урахуванням цього суд вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та умисно ухиляється від їх виконання, і іншим шляхом, крім позбавлення батьківських прав, змінити таку поведінку у кращу сторону неможливо. При цьому суд наголошує на тому, що такий захід відповідальності не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права відновити стосунки з дитиною, бачитися з нею, а в наступному за умови зміни свого ставлення та поведінки звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням цього суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. За положеннями ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем [PERSON] сплачено при поданні позовної заяви судовий розмір в розмірі 1073,60 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved