Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

В липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 27 січня 1985 року, зареєстрованого Поліською сільською Радою народних депутатів, актовий запис № 2. Від даного шлюбу мають повнолітню дитину. Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони різні за характером люди з різними поглядами на життя, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально. Позивачка вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася із вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 14 липня 2023 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року задоволено клопотання відповідача, встановлено тримісячний строк на примирення та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Поліською сільською Радою народних депутатів, 27.01.1985 року, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Спільне життя подружжя не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Подружні відносини сторони припинили. Позивач категорично заперечує можливість примирення і збереження сім`ї. Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У силу ч. 3 і ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. [PERSON] відзив на позов не подав, також не надав суду доказів на підтвердження того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу можливе. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони тривалий час не проживають як сім`я, не підтримують подружні стосунки. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. Сім`я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved