Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , за період із 07 травня 2019 року по 01 листопада 2022 року в розмірі 180901 грн. 85 коп. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дружину до досягнення трьох років дочкою [PERSON] , [INFO] , за період із 07 травня 2019 року по 04 травня 2021 року в розмірі 47266 грн. 67 коп. В обґрунтування позову зазначала, що з 17 серпня 2016 року вона та [PERSON] перебували у шлюбі. 09 липня 2019 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають двох дітей сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2018 року із відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на дітей у розмірі частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та аліменти на неї у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. На виконання цього рішення судом видано виконавчі листи, які нею пред`явлені для примусового виконання. До цього часу [PERSON] добровільно коштів на утримання дітей не надає та рішення суду щодо сплати аліментів не виконує. У зв`язку із ухиленням відповідача від виконання рішення суду щодо сплати аліментів на дітей і дружину та не виконанням ним добровільно зазначеного рішення суду від 04 травня 2018 року станом на 01 листопада 2022 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на дітей у розмірі 180901 грн. 85 коп. і дружину у розмірі 47266 грн. 67 коп., що підтверджується розрахунками сум заборгованості зі сплати аліментів, здійснених Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ) (далі Відділ ДВС). Відповідно до здійсненого нею (позивачем) розрахунку сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на дітей складає 1021125 грн. 80 коп. та на дружину, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, становить 409046 грн. 63 коп. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Міщенко О.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Петренко М.О. у судовому засіданні позов визнали повністю, проти його задоволення не заперечували. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, роз`яснивши сторонам наслідки визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що із 17 серпня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2019 року у цивільній справі №\~361/3746/19 шлюб між ними розірваний. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року у цивільній справі №\~361/3216/19 із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи із 07 травня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також цим рішенням суду з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на дружину в розмірі частки його заробітку (доходу), щомісячно починаючи із 07 травня 2019 року і до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Виконавчі листи з виконання рішення суду від 26 червня 2019 року №\~361/3216/19 перебувають на виконанні у Відділі ДВС, про що свідчать постанови про відкриття виконавчих проваджень від 13 серпня 2019 року №\~59783195 і №\~59782986 відповідно. Із розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого державним виконавцем Відділу ДВС, вбачається, що станом на 01 листопада 2022 року відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , у загальному розмірі 180901 грн. 85 коп. та зі сплати аліментів на [PERSON] до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку в загальному розмірі 47266 грн. 67 коп. За змістом ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується із обов`язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №\~572/1762/15-ц висловила позицію, що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Із розрахунку неустойки (пені), здійсненого позивачем [PERSON] , вбачається, що загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем [PERSON] аліментів на дітей за період з червня 2019 року по жовтень 2022 року становить 1021125 грн. 80 коп., та аліментів на позивача [PERSON] до досягнення дочкою сторін [PERSON] , [INFO] , трьох років за період з червня 2019 року по травень 2021 року становить 409046 грн. 63 коп. Позивачем [PERSON] заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на підставі ст. 196 СК України неустойки (пені) за прострочення сплати ним аліментів на дітей за період з 07 травня 2018 року по 01 листопада 2022 року в загальному розмірі 180901 грн. 85 коп., що не перевищує 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 листопада 2022 року в розмірі 180901 грн. 85 коп. та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дружину до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, за період з 07 травня 2018 року по 04 травня 2021 року в загальному розмірі 47266 грн. 67 коп., що не перевищує 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 листопада 2022 року в розмірі 47266 грн. 67 коп. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] у суді позов визнав у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дітей в загальному розмірі 180901 грн. 85 коп. та дружину до досягнення дочкою [PERSON] трьох років у загальному розмірі 47266 грн. 67 коп. ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів від сплати судового збору звільняються. За змістом ч. ч. 1, 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивач [PERSON] від сплати судового збору звільнена, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача [PERSON] у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50\~% визначеної законом ставки судового збору в сумі 1140 грн. 84 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved