Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Представник позивача адвокат Осадчий О.В., повноваження якого підтверджується ордером від 24.07.2023 року серії СА № 1056698, звернувся до суду з позовною заявою за змістом якої просить визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Неллі Борисівни заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , якій за життя належала квартира за адресою: [ADDRESS] , яка й увійшла до складу її спадщини. Позивач проживав разом з покійною матір`ю постійно, в тому числі на час її смерті, а тому вважав себе таким, що прийняв спадщину в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Водночас постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу від 14.07.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він пропустив термін подачі для подання заяви про прийняття спадщини, так як не вважається таким, що прийняв спадщину, в зв`язку з тим, що не був офіційно зареєстрованим за місцем проживання покійної. Відповідачем, в особі міського голови, подано до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та прийняття обґрунтованого рішення за наявними матеріалами. Приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Побіянська Н.Б. надала до суду заяву за змістом якої просить розгляд справи провести за її відсутності, при вирішення спору покладається на розсуд суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції просив задовольнити позовні вимоги, оскільки вказав, що наявні поважні причини пропуску [PERSON] строку прийняття спадщини, оскільки позивач вважав, що прийняв спадщину після смерті своєї матері, так як залишився проживати в її квартирі, де й проживав разом з нею раніше. Додатково пояснив, що позивач виїжджав проживати з м. Ватутіне в інше місто України. Крім того, просив врахувати, що з лютого 2022 року в Україні введено режим воєнного стану, тож об`єктивно існували перешкоди для своєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Кременецьким районним судом Тернопільської області надав суду показання про те, що фактично його місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , хоча фактично з 2020 року він проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] в її квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері він залишився проживати в її квартирі й надалі, а також декілька разів збирався звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак через емоційний стан не зміг цього зробити. Оскільки йому було емоційно дуже важко після втрати рідної людини, то десь на початку 2022 року вирішив переїхати жити до Почаєва в монастир. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень\~ст.ст.\~12,\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи на\~принципах змагальності\~і диспозитивності. Суди\~розглядають справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Заслухавши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 04.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області. [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з одруженням змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 06.06.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського міськвиконкому Черкаської області. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.11.2021 року Ватутінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.\~Ватутіне Звенигородського району Черкаської області. За життя померлій [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.10.2008 року № 20441608. Згідно копії акту депутата Ватутінської міської ради від 14.07.2023 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживав зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2020 року по 2022 рік. Постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянською Н.Б. від 14.07.2023 року № 2694/02-31 відмовлено [PERSON] , [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка мотивована тим, що заявником не подано документів, які б підтверджували прийняття спадщини в межах строків, встановлених ст. 1270 ЦК України, а відомості про осіб, які прийняли спадщину шляхом проживання зі спадкоємцем на день смерті, відсутні. Також вказано, що в спадковій справі відсутні заяви інших спадкоємців, які були подані в строк, передбачених ст. 1270 ЦК України, і права яких на спадкове підтверджені. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Положеннями ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до змісту ст.ст. 1220, 1270 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу її відкриття. Приписами ст. 1268 ЦК України регламентовано порядок прийняття спадщини залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Положеннями ч. 1 ст. 1269, ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом цього строку не подав таку заяву, то він вважається таким, що не прийняв спадщину. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Водночас встановлені в судовому засіданні обставини не свідчать про те, що [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог шляхом визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.01.2019 року в справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Водночас судом у даній справі не вирішується питання про встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки вказане суперечило б вимогам ч. 1 ст. 13 ЦПК України, так як виходить за межі заявлених позовних вимог, а лише встановлено відсутність підстав для визначення йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері. При цьому, суд вважає за необхідне констатувати, що позивачем, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, обрано не вірний спосіб захисту свого цивільного права, так як, вважаючи, що прийняв спадщину після смерті матері, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, мав би в позовному провадженні оскаржити постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2023 року № 2694/02-31, або ж встановити факт свого постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження, в силу відсутності інших її спадкоємців. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed