Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

В листопаді 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~10\~000,00\~грн.,\~щомісячно,\~до повноліття\~дитини,\~та неповнолітньої\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] в\~розмірі 10\~000,00\~грн.,\~щомісячно,\~до повноліття\~дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 22 серпня 2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] .. Від шлюбу є двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , які проживають з нею. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повнолітння. Відповідач з 2022 року не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень не зможе забезпечити одна, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 10 000,00 грн. щомісяця за кожного із дітей. Вказані виплати покриватимуть щоденне харчування дітей, відвідування додаткових секцій (сприятиме додатковому розвитку фізичних та розумових здібностей), продовження навчання в школі та дитячому садку, купівлі одягу та необхідного приладдя для нормальнрого фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дітей. При сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується рівність при несенні обов`язку утримання дітей. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, тому важає, що він може сплачувати аліменти на рівні 10 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до повноліття. 24.11.2023 року відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до підготовчого засідання. Та, відповідно до ухвали суду справу призначено до судового розгляду. В судове засіданні сторони не з`явилися, сповіщені належно, що підтверджено матеріалами справи. Позивач [PERSON] подала заяву, просила розглядати справу про стягнення аліментів у її відсутність, позовні вимоги задовольнити. Додатково зазначила, що відповідач [PERSON] не прйимає фінансової участі у житті своїх двох неповнолітніх дітей, з 01.04.2022 року діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні, на прохання допомогти матеріально відповідач відмовився, визначена нею сума аліментів визначена з тим, що на сьогоднішній день в країні війна і в зв`язку з цим з економічною нестабільністю і зростанням цін на одяг, продукти харчування, медичне лікування, а також інші речі необхідні для розвитку і життя дітей. Вважає, що відповідач повинен виконувати свої батьківські обов`язки, чого він на даний момент не виконує. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просив справу про стягнення з нього аліментів розглядати без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Та, зазначив, що на даний час не має змоги сплачувати таку суму аліментів, яка в позовній заяві [PERSON] .. Сплачувати згоден з дати подачі заяви на аліменти та згідно розрахунку наданої довідки про доходи. В доповнення до заяви, суду надано Витяг про зареєстрованих осіб в житловому будинку від 13.12.2023 року, Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 11.12.2023. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, висловлені письмово думки по позову, та з урахуванням норм закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Із матеріалів справи вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним актовим записом № 07 від 21.07.2016 року (дані Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] ); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним актовим записом № 142 від 14.11.2019 року (дані Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] ), які відповідно до Витягу № 615 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] . Шлюб між батьками дітей розірвано на підставі рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 26.09.2023 року, яке набрало законної сили 26.10.2023 року, справа № 691/1071/23, та в якому визначено місце проживання малолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] біля матері [PERSON] . Встановлено та не заперечується сторонами, що діти проживають разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Будь-яких доказів того, що відповідач бере фінансову участь в утриманні спільних дітей (дочок) матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Згідно статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Ураховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частину 7 статті 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенці ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Обєднаних Націй від 20.11.1959, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2023 року - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривень. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти на кожну дитину у розмірі 10 000,00 грн., щомісячно до повноліття, обґрунтовуючи їх розмір тим, що вказані виплати покриватимуть щоденне харчування дітей, відвідування додаткових секцій (сприятиме додатковому розвитку фізичних та розумових здібностей), продовження навчання в школі та дитячому садку, купівлі одягу та необхідного приладдя для нормальнрого фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дітей. Розмір аліментів визначений з тим, що на сьогоднішній день в країні війна, і в зв`язку з цим, з економічною нестабільністю і зростанням цін на одяг, продукти харчування, медичне лікування, а також інші речі необхідні для розвитку і життя дітей. Вказує, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати. Водночас судом враховано, що доводи позивача щодо наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Надавши належну оцінку зазначеним доводам позивача, за відсутності поданих доказів, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки купівля одягу, придбання їжі, відвідування додаткових секцій, придбання необхідного приладдя та забезпечення дозвілля дитини є складовою частиною аліментів. Також, позивачем не надано доказів наявності у дітей особливих здібностей чи необхідності в особливому харчуванні чи лікуванні дітей. Не доведено наявності у відповідача нерухомого майна, транспортного засобу, доходу та його розмір, як і погодження з відповідачем відвідування дітьми додаткових секцій, як зазначено в позові, та відповідно понесені додаткові витрати. Відпровідач [PERSON] обставини справи\~визнав.\~Однак,\~за твердженням відповідача, на даний час не має змоги сплачувати аліменти в сумі визначеній у заяві [PERSON] , погоджується сплачувати аліменти з дати подачі заяви на аліменти та згідно розрахунку наданої довідки про доходи. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У 2023 році, з урахуванням статті 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2023 рік", мінімальний розмір аліментів складає: на дитину віком до 6 років - 1?136 грн.; на дитину віком від 6 до 18 років - 1?416,50 грн.. При визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, суд бере до уваги норму статті 183 СК України, яка визначає можливість звернення до суду одного з батьків, з ким проживають діти, з заявою про стягнення 1/3 частки доходу платника аліментів на утримання двох дітей, та прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Доказів, які б свідчили про наявність у відповідача інших утриманців, суду не надано. За таких обставин, з урахуванням того, що обов`язок утримувати своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, покладений не лише на одного з батьків, з яким проживає дитина, а на обох батьків, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів у 10 000,00 грн. не є обґрунтованим. У зв`язку з цим, визначаючи розмір аліментів на дитину, ураховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на розмір доходів, який отриманий відповідачем за 2023 рік, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину у розмірі 5 000,00 грн., щомісячно, з індексацією відповідно до закону, і що саме такий розмір є достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Стягнення аліментів в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину (на двох дітей - 20 000,00 грн. на місяць) буде надмірним тягарем для відповідача, враховуючи розмір його доходів на даний час. Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України). Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 10.11.2023 року, саме з цієї дати суд і присуджує аліменти. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved