Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося з позовом до суду про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №48035/2022.Б від 02.02.2022 року у розмірі 231228,91 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між АТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено договір №48035/2022.Б від 02.02.2022, відповідно до умов якого банк видав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 203424,82 грн. на строк до 01.02.2027 року на наступні цілі: 1) на здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, дата випуску 2016, № кузова [NUMBER] , укладеного між позивачем та [PERSON] ; 2) для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 26999,00 грн; 3) для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 5905,82 грн. Так, позивач вказав, що у зв`язку з порушеннями відповідача зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідача, заборгованість за кредитним договором станом на 14.06.2023 року дорівнює 231228,91 грн., що складається із: 203424,82 грн заборгованості за тілом кредиту; 27804,09 грн. заборгованості за відсотками. 29.11.2018 року ПАТ «Кредобанк» змінило назву на АТ «Кредобанк». Ухвалою суду від 26.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходило. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 02.02.2022 року між АТ «Кредобанк» та відповідачем було укладено договір№48035/2022.Б, відповідно до умов якого банк видав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 203424,82 грн. на строк до 01.02.2027, зі сплатою 9,99% річних. Відповідно до п.2.2 Договору кредит видається на наступні цілі: 1) на здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, дата випуску 2016, № кузова [NUMBER] , укладеного між позивачем та [PERSON] ; 2) для оплати страхового платежу по КАСКОв сумі 26999,00 грн; 3) для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 5905,82 грн. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача за період з 02.02.2022 року по 14.06.2023 року. Окрім того, 02.02.2022 року між сторонами було укладено договір застави майнових прав №48035/2022/1 від 02.02.2022 року, згідно умов якого в пункті 1.2. предметом застави є майнові права позивача (заставодавця) на отримання транспортного засобу марки FORD, модель FOCUS, дата випуску 2016, № кузова [NUMBER] за договором купівлі-продажу транспортного засобу №6541/2022/3082998 від 02.02.2022 року, укладеного між позивачем (заставодавцем) і [PERSON] (боржником Заставодавця). Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.3.2 Договору, за користування кредитом, отриманим по цьому договору, позичальник сплачує банку проценти у розмірі 17.5% річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Пунктом 4.1 Договору визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитну заборгованість в повному обсязі в терміни, передбачені Договором (п.2.1, 3.9.) та/або додатками до нього. Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача за договором, що станом на 14.06.2023 року становить 231228,91 грн., що склапдається із: 203424,82 грн заборгованості за тілом кредиту; 27804,09 грн. заборгованості за відсотками 28.07.2023 року відповідачу [PERSON] було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не надала суду доказів, що заборгованість є меншою чи відсутня. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову АТ «Кредобанк». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Представником позивача заявлено вимогу про стягнення понесених ним витрат на сплату судового збору у сумі 3468,43 грн., та правничу допомогу в межах розгляду цивільної справи у сумі 23122,89 грн. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між акціонерним товариством «Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «БІЗНЕС І ПРАВО» було укладено договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, Відповідно до договору клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов договору. За таких обставин, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за реально надані, отримані та документально підтверджені послуги адвоката у розмірі 23122,89 грн. Крім того,

Outcome: approved