Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з липня 2018 року, від шлюбу спільних дітей не мають. Сім`я з відповідачем не склалася, оскільки при спільному проживанні виявилися неузгодженості характерів через що відбувалися конфлікти. На теперішній час сторони мешкають окремо, а тому позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою суду від 02 березня 2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 17 березня 2023 року провадження по справі зупинено та направлено доручення до компетентного суду Турецької Республіки для здійснення окремих процесуальних дій, а саме вручення судових документів відповідачу та з`ясування думки щодо позовних вимог. Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року провадження у справі поновлено. Позивач надала заява про розгляд без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи через Міністерство юстиції України в порядку, визначеному ч.8 ст.130 ЦПК України, а також шляхом оголошення на відповідному сайті суду. Зі змісту отриманого судом виконаного доручення вбачається, що відповідач заперечень проти розірвання шлюбу немає. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів, за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2018 року. Шлюб зареєстрований 30 липня 2018 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Муніципалітету району Чанкая м. Анкари, реєстраційний номер 13-1294, реєстраційний номер акту 1294, що підтверджується міжнародним свідоцтвом про шлюб (а.с.5-9). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася, фактично сім`я припинила своє існування. Задовольняючи позов, суд виходить\~\~з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до\~ст.24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4\~ст.56 Сімейного Кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.1\~ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть. Згідно до ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved