Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

До Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовною заявою звернулося Акціонерне товариство «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг від 13 листопада 2017 року. Просив стягнути із [PERSON] станом на 14.06.2023 заборгованість в розмірі 143 748 гривні 87 копійок, яка складається із: 90938, 54 грн. - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 52810,33 грн. - заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду від 23 червня 2023 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до\~статті 279 Цивільного процесуального кодексу України. 08 серпня 2023 року представник відповідач адвокат Карпюк Ю.М. подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала позовні вимоги з підстав не обгрунтованості та не доведеності. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про проведення судового розгляду у відсутності представника. Представник відповідача надала до суду заяву в якій просить провести розгляд вказаної справи без її участі заперечує щодо позовних вимог в повному обсязі.\~ Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, про відмову у задоволенні позову АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ГЛОБУС» з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 Цивільного кодексу України\~ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 13 листопада 2017 року між АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ГЛОБУС» та [PERSON] , укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, в якій остання просила відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених умов. Будь-яких інших умов кредитування (термін повернення кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості тощо) в анкеті-заяві не зазначено. Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою, в якій вказує, що 13.11.2017 року між ПАТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети, без зазначення номера та дати вказаної Анкети-Заявки. У позовній заяві позивач зазначає, між сторонами погоджено наступні умови: Сума ліміту: 91000,00 грн, строк дії ліміту : 64 місяці з 13.11.2017 року по 31.03.2023 року, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних): 46,8%. Поряд з тим, до позовної заяви позивач подає Заяву-Анкету № 17/316 відповідно до якої сума ліміту: 100\~000, 00 грн., строк дії ліміту овердрафту 24 місяці з 14.12.2017 року по 12.12.2019 року, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних): 36,00%. Заяву-Анкету № 17/342 відповідно до якої сума ліміту: 3\~000, 00 грн., строк дії ліміту овердрафту 24 місяці з 13.11.2017 року по 11.11.2019 року, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних): 36,00%. Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Жодного договору, або ж заявки, якою б було погоджено з відповідачем суму ліміту: 91000,00 грн, строк дії ліміту : 64 місяці з 13.11.2017 року по 31.03.2023 року, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних): 46,8% позивачем до матеріалів справи не додано та фактично не підтверджено на підставі якого договору та заяви нараховано суму заборгованості. За змістом ст. 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Сенс договору приєднання полягає у тому, що його умови визначені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних умовах та можуть бути прийняті іншою стороною не інакше ніж шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. Тобто дійсно вільною в цьому випадку є воля виключно однієї сторони тієї, яка пропонує для укладення договору саме формуляр (тобто банк). Інша сторона виявляє волю до укладення цього договору лише на стадії висловлення власної волі на стадії прийняття умов такого договору в цілому. Проте не повинно виникати сумнівів у тому, чи дійсно та які саме умови, викладені у формулярі або іншій стандартній формі, приймає позичальник. У ситуації, коли є сумніви у тому, чи прийняті та які саме умови прийнято споживачем позичальником, умови не можуть вважатися такими, що прийняті ним в цілому. Конструкція договору приєднання, викладена у частині першій статті 634 ЦК України, полягає не у тому, що споживач зобов`язаний самостійно ознайомитися з умовами і правилами надання послуг, пропонованими однією стороною, а у тому, що споживач може лише до них приєднатися, не маючи можливості обговорювати умови договору приєднання, пропонуючи свої зміни тощо. Проте сама воля споживача на приєднання до певних умов такого договору має бути однозначною та свідчити про певне її спрямування на досягнення згоди саме на певних умовах, запропонованих банком. Відтак, у законі як загальне правило визначено, що договір приєднання має викладатися на формулярі або іншій стандартній формі, яка має засвідчувати усі прийняті споживачем умови такого договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «КБ «Глобус»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У поданих Заявах-анкетах № № 17/316 та № 17/342 викладено інформацію про тип кредиту, його ліміт, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку. Заява-анкета, є складовою частиною кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене право Акціонерного товариства „Комерційний банк «Глобус» нараховувати проценти за договором між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки року припинилося зі спливом строку кредитування, а саме: відповідно до Заяви-Анкету № 17/316 з 12.12.2019\~року (строк дії ліміту овердрафту 2 місяці з 14.12.2017 року по 12.12.2019 року); Відповідно до Заяви-Анкети № 17/342 з 11.11.2019 року (строк дії ліміту овердрафту 24 місяці з 13.11.2017 року по 11.11.2019 року.) З досліджених матеріалів позовної заяви не вбачається, що сторони погоджували інший строк кредитування. Також слід звернути увагу, що і з паспорту споживчого кредиту строк кредитування: 24 місяці. Також суд звертає увагу, що із наданих позивачем документів вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувалися по 01.05.2023р. Отже, встановлений строк кредитування по заявах-анкета, що є складовою частиною кредитного договору до\~12.12.2019 року та 11.11.2019 року та той факт, що договором не встановлено розмір процентів після спливу вищезазначеного строку. \~ \~ \~ \~Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування саме вказаної суми боргу. Згідно з частиною четвертою\~статті 81 ЦПК України\~ доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. З урахуванням вищевикладеного, встановлено, що позовна заява подана позивачем не підтверджена, належними доказами, отже у задоволені позову про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Outcome: dismissed