Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

30.01.2023 представник позивача звернувся із зазначеним позовом до суду та просить: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] ; визначити порядок у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] , наступним чином: протягом двох місяців кожного тижня в понеділок, середу, п`ятницю з 13.00 год. до 16.00 год. в присутності матері [PERSON] з правом батька [PERSON] визначати місце для зустрічей; за спливом двох місяців після набрання рішенням законної сили, визначити побачення [PERSON] з донькою [PERSON] протягом двох місяців кожного тижня в понеділок, середу, п`ятницю з 13.00 год. до 16.00 год. без присутності матері дитини [PERSON] з можливістю проведення зустрічі за місцем реєстрації та проживання [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] , або в іншому місці за вибором [PERSON] ; через чотири місяці після набрання рішенням законної сили, визначити побачення [PERSON] з донькою [PERSON] кожного другого тижня в неділю з 10.00 год. з правом забирати доньку [PERSON] за місцем фактичного проживання матері дитини [PERSON] до житлового будинку за місцем реєстрації та проживання [PERSON] , з перебування протягом дня в неділю, з ночівлею, та з подальшим відвезенням доньки [PERSON] за місцем фактичного проживання матері дитини [PERSON] в понеділок о 07.30 год.; зобов`язати відповідачку не чинити перешкод та забезпечити можливість спілкування батька [PERSON] з донькою [PERSON] за допомогою будь-яких засобів зв`язку в продовж тижня кожного дня, особливо в період воєнного стану в понеділок, середу, п`ятницю з 11.00 год. до 11.30 год. та у вівторок, четвер, суботу, неділю з 20.00 год. до 20.30 год.; визначити побачення [PERSON] з донькою [PERSON] в її день народження [INFO] , з можливістю привітати дитину з 08.00 год. до 15.00 год. кожного року; визначити побачення [PERSON] з донькою [PERSON] в день його народження [INFO] кожного року з ночівлею за адресою: [ADDRESS] ; визначити побачення [PERSON] з донькою [PERSON] в день народження прабабусі [PERSON] [INFO] з ночівлею за адресою: [ADDRESS] ; визначити побачення [PERSON] з донькою [PERSON] в день народження її діда [PERSON] [INFO] кожного року з ночівлею за адресою: [ADDRESS] ; визначити час спільного відпочинку [PERSON] з донькою [PERSON] в період планової відпустки протягом 30 днів за вибором [PERSON] місця відпочинку, за усним попередженням матері дитини [PERSON] за два тижні; визначити час спільного перебування [PERSON] за місцем проживання батька [PERSON] протягом одного дня з ночівлею у дні українських державних свят (кожне друге свято, починаючи відлік зі свята міжнародного жіночого дня у 2023 році), а саме 01.01.2023 на Новий рік; 07.01.2023 на Різдво Христове; 08.03.2023 на Міжнародний жіночий день; 16.04.2023 на Великдень; 01.05.2023 на День праці; 09.05.2023 на День Перемоги; 04.06.2023 на свято Трійці; 28.06.2023 на День Конституції України; 28.07.2023 на День української державності; 24.08.2023 на День Незалежності України; 14.10.2023 на День захисників і захисниць України; 25.12.2023 на Різдво Христове; з початком навчання в школі визначити перебування [PERSON] за місцем проживання батька [PERSON] протягом першої половини осінніх, зимових, весняних та літніх канікул. Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2016 по 05.11.2026 та від подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розлучення залишилася проживати з матір`ю [PERSON] . Однак після припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачкою почали виникати непорозуміння щодо участі батька у вихованні дитини, що призвели до створення останньою перешкод в побаченнях [PERSON] з донькою та подальшої ізоляції їх один від одного. Так, відповідачкою проігноровано рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області від 21.02.2018, яким встановлено графік зустрічей [PERSON] з донькою, досягти з [PERSON] домовленості про час зустрічей батька з дитиною в позасудовому порядку не вдалося за можливе, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 07.02.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 07.06.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. 20.02.2023 від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якій вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість. Відповідачка зазначила, що їх спільна з позивачем донька [PERSON] має статус дитини-інваліда у зв`язку із захворюванням на діабет першого типу інсулінозалежний, за станом здоров`я та неспроможністю до самообслуговування вона потребує постійного стороннього нагляду для введення інсуліну та корекції із забором крові на цукор. Крім того, малолітня [PERSON] проходить ряд лікувальних реабілітацій, у тому числі у дитячого психолога, їй протипоказано хвилюватися, так як це може погіршити її стан здоров`я. На переконання відповідачки батько дитини [PERSON] не може забезпечити доньці належний догляд, допомогу у наданні якого він жодного разу не пропонував. Відповідачка вказувала на те, що батько дитини майже одразу після укладення шлюбу почав проживати окремо та з того часу не виявляв бажання бачитися з дитиною, приймати участь у її вихованні та матеріальному утриманні. Не приймав участі позивач і не надавав допомоги у лікуванні дитини, яке відповідачка забезпечує за власний кошт. Не виконує позивач і своїх аліментних зобов`язань, у зв`язку з чим за ним утворилася значна заборгованість в розмірі 31722,17 грн. Також, як вважає відповідачка, позивач підтримує спілкування з особами, які мають сумнівну соціальну репутацію та тривалий час перебуває під слідством за фактом вчинення ним злочину у складі організованої групи, що може негативно впливати на їх дитину та викликає у неї обґрунтовані побоювання за життя та здоров`я дитини. [PERSON] зазначала, що їх спільна з позивачем донька не має жодного бажання спілкуватися з батьком. При цьому позивач, наполягаючи на побаченнях з донькою, не враховує її інтереси, вільний час та режим лікування. На переконання відповідачки [PERSON] використовує факт наявності у нього доньки, що має статус дитини-інваліда, як пом`якшуючу обставину в кримінальних провадження щодо нього, не маючи при цьому реального бажання виконувати свої батьківські обов`язки, дбати та піклуватися про дитину. Запропонований [PERSON] графік побачень з дитиною не відповідає сталому графіку навчання та лікування малолітньої [PERSON] , порушення яких матиме негативний вплив для психічного та фізичного розвитку дитини. З огляду на викладене запропонований відповідачем спосіб участі у спілкуванні з дитиною не відповідає її інтересам та сприятиме виникненню між сторонами конфліктів, що матиме негативний вплив на розвиток та зростання доньки, а також суперечитиме вимогам чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини (а.с. 24-29). Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та доповнила, що доньці [PERSON] встановлена інсулінова помпа, за коректною роботою якої потрібно постійно слідкувати, оскільки порушення безперервного введенні в організм інсуліну може спровокувати тяжкі наслідки для здоров`я дитини. Відповідачу невідомо як саме працює вказаний медичний пристрій, що може призвести до непоправних наслідків. Крім того, донька взагалі не знає батька, оскільки їх останні зустрічі були у 2018-2019 роках, тому зустрічі батька з дитиною можуть відбуватися лише у її присутності. Представниця відповідачки у судовому засіданні просила при ухваленні рішення суду зважити на стан здоров`я дитини, на безвідповідальне ставлення позивача до виконання ним батьківських обов`язків і, як наслідок, неприязні відносини між батьками дитини, що може негативно впливати на [PERSON] , тому, визначаючи спосіб участі батька у вихованні і спілкуванні з донькою, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, доцільним було б залучення психолога під час побачень позивача з донькою і обов`язково у присутності матері дитини. Представниця органу опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Гончар С.М.у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Охтирської міської радищодо вирішення спору про визначення способу спілкування батька [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши пояснення учасників справи, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05.11.2016 розірвано та [INFO] народилася їх спільна донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.12.2016 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05.11.2026, виданими Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 9, 10). Після припинення між сторонами фактичних шлюбних відносин малолітня дитина [PERSON] залишилася разом з матір`ю [PERSON] , з якою прожився до тепер за адресою: [ADDRESS] , що сторонами не спростовується. Відповідно до довідки від 27.01.2023 № 26, за підписом квартального уповноваженого Квартального комітету «Ювілейний», [PERSON] проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За місце проживання характеризується позитивно (а.а. 15,16). Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 18.11.2022 [PERSON] , [INFO] , має статус дитини з інвалідністю до 18 років (а.с. 35). Відповідно до виписок з медичної карти хворого та довідки КНП ОМР «Охтирський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 20.06.2023 № 01-23/01/499 малолітня [PERSON] має діагноз цукровий діабет 1 типу, тяжкий перебіг, затримка мовленнєвого розвитку, плоско-вальгусна деформація стоп. За станом здоров`я дитини знаходиться на замісній терапії, що потребує постійного догляду (а.с. 46-50, 99). Згідно з консультативним висновком від 15.02.2023 за результатами обстеження дитячим психоневрологом [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз моторні тики, тривожно-фобійний розлад, диссомнія, у зв`язку з чим крім медикаментозного лікування рекомендовано заняття з психологом для зниження рівня тривожності (а.с. 65). Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради «Про участь [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] » від 21.02.2018 № 35 встановлено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] шляхом зустрічей з дитиною щотижня кожної середи та суботи з 13.00 год. до 14.30 год. за місцем проживання матері дитини за адресою: [ADDRESS] , та у районі вулиць, що межують з даною вулицею за попередньою домовленістю із матір`ю дитини з урахуванням стану здоров`я дитини та погодних умов (а.с. 8). В ході судового розгляду справи встановлено, що зазначений у рішенні виконавчого комітету Охтирської міської ради від 21.02.2018 № 35 графік побачень з дитиною має формальний характер та на даний часне виконується, що підтверджено сторонами. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.01.2019 змінено спосіб стягуваних з [PERSON] аліментів за рішенням Охтирського міськрайонного суду від 14.12.2017 та ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі частини його заробітку щомісячно на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття (а.с.36-38). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.06.2023 від № 25977, наданого старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, станом на травень 2021 року за [PERSON] утворилася заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 31722,17 грн. (а.с. 51). 14.12.2022 Охтирським міськрайонним судом Сумської області ухвалено рішення, яким частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та змінено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] за рішенням Охтирського міськрайонного суду від 14.12.2017 та стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі по 2500 грн щомісячно на утримання доньки [PERSON] до її повноліття, які сплачувати матері [PERSON] . Також з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 38761,17 грн. (а.с.41-45). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В ст. 1 СК України зазначено, що СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. За приписами ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За приписами ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Положеннями ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, визначено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно вимог ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. За приписами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. В ст. 157 СК України зазначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно вимог ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З положень ст. 142 СК України вбачається, що крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків, у тому числі, й на рівне виховання батьками. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, з метою дотримання такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 07.08.1996 у справі «Johansen v. Norway» ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. З наведеного вбачається, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні дитини та спілкуванні з нею узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Так, з пояснень, наданих сторонами під час розгляду справи, судом встановлено, що між ними склались складні, напружені стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дочкою, у зв`язку з неможливістю батьків самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини. В ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України зазначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Разом з тим, за приписами ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так відповідно до висновку органу опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради щодо вирішення спору про визначення способу спілкування батька з дитиною від 12.07.2023 за № 01-12/1559 враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, суду рекомендовано встановити наступний графік спілкування [PERSON] з донькою [PERSON] з урахуванням її стану здоров`я, віку, зайнятості: з моменту набрання рішенням суду законної сили протягом двох місяців - кожної середи та суботи з 15.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини [PERSON] за місцем проживання дитини або в місцях загального відпочинку та дозвілля чи за домовленістю між батьками дитини; після двох місяців з дати набрання рішенням суду законної сили - кожної середи та суботи з 15.00 год. до 18.00 год. без присутності матері дитини [PERSON] в місцях загального відпочинку та дозвілля, з можливістю проведення зустрічей за місцем проживання та реєстрації [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] , з покладенням на [PERSON] обов`язку повернути дитину додому; визначити побачення [PERSON] з донькою [PERSON] в день її народження 24 листопада з можливісю привітати дитину з 08.00 год. до 12.00 год. кожного року; необмежене право спілкування [PERSON] особисто з донькою [PERSON] шляхом телефонного та інтернет зв`язку у зручний для дитини час (а.с. 106-108). Однак суд не погоджується із запропонованим органом опіки і піклування графіком спілкування батька з дитиною в частині проведення зустрічей [PERSON] з донькою [PERSON] , оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим з огляду на наступне. Так допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сімейним лікарем малолітньої [PERSON] , пояснила, що стан здоров`я [PERSON] є нестабільним, у зв`язку з чим вона потребує постійного лікування та догляду сторонньої особи. Мати [PERSON] та бабуся постійно займаються лікуванням дитини. [PERSON] має навички роботи з інсуліновою помпоню, що встановлена [PERSON] , та проведення постійного моніторингу рівня цукру в її крові. Натомість батько [PERSON] із запитами щодо стану здоров`я доньки до сімейного лікаря не звертався. Крім того, за станом здоров`я малолітній [PERSON] протипоказано хвилювання та стрес, що може погіршити її самопочуття. Малолітня [PERSON] повністю залежить від матері, яка за зовнішніми проявами може встановити погіршення стану здоров`я доньки та надати їй відповідну допомогу. У довідці, наданій [PERSON] для відвідування [PERSON] шкоди, зазначено її діагноз, про який повідомлена шкільна медична сестра, що може надати дитині відповідну медичну допомогу у разі потреби. Крім того, із вказаного висновку органу опіки та піклування Охтирської міської не вбачається чому саме період тривалістю два місяці є достатнім для відновлення спілкування батька з донькою, яке востаннє мало місце у 2018 році, налагодження між ними довірливих стосунків, спілкування та формування емоційної прихильності дочки до батька. Також враховуючи, що відповідно до положень ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її виховання, з метою забезпечення реалізації нею права вільно висловити свої погляди з питань, що її стосуються та при цьому не травмуючи її психіку, зважаючи на стан здоров`я дитини та її вік, за дорученням суду психологом комунальної установи «Охтирський міський центр надання соціальних послуг» проведено невимушену бесіду з дитиною - [PERSON] у домашніх умовах, під час якої дитина, по причині відсутності спілкування з батьком протягом останніх 7 років, не змогла чітко визначитися зі своїм бажанням щодо спілкування з батьком. При цьому дитина має довірливі відносини з матір`ю, з якою проживає, жвава, позитивна, відкрита, емоційна та легко йде на контакт. Зважаючи на викладене, беручи до уваги стан здоров`я малолітньої [PERSON] , за яким вона потребує постійного нагляду особи, що має навики поводження з медичним пристроєм безперервної подачі інсуліну, її вік, з огляду на те, що у дитини не було спілкування з батьком протягом тривалого періоду, що свідчить про відсутній сталий психологічний зв`язок між ними, та враховуючи постійне проживання з матір`ю, дитина повноцінно не сприймає позивача, як батька. Тому для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька, становлення такого спілкування має відбуватись виключно у присутності людини, якій дитина довіряє - матері [PERSON] . Така ж позиція висловлена Верховним Судом у у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові № 754/9026/16-ц від 23.06.2020. Разом з тим, з урахуванням установлених у цій справі обставин, за якими між сторонами склались неприязні стосунки, при зустрічах виникають сварки, що може негативно впливати на психологічний та емоційний стан дитини, у зв`язку з наявністю конфлікту між батьками, неможливістю батьків самостійно дійти згоди у вихованні доньки, буде доцільним проводити побачення доньки з батьком протягом трьох місяців у присутності матері та психолога з метою забезпечення комфортних умов для дитини, запобігання негативного впливу на її психоемоційний стан. Доводи відповідачки щодо наявності обставин, які б суттєво впливали на можливість батька приймати участь у вихованні та спілкуванні з донькою, або якимось чином загрожували безпеці дитини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи належними та допустимими доказами. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що наслідки особистого конфлікту між батьками негативно впливають на дитину та не сприяють якнайкращому задоволенню її інтересів, які мають пріоритет над інтересами батьків. Натомість існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з дитиною, тож зобов`язання матері не чинити перешкоди батьку дитини, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню того, що права кожного з батьків є рівними. Разом з тим неналежне ставлення відповідача до виконання його батьківських обов`язків по відношенню до дитини, про яке зазначає позивачка, може бути предметом іншого судового розгляду. Встановлюючи порядок побачень батька із дочкою, суд враховує інтереси малолітньої дитини, її вік, особливості розвитку, місце проживання обох батьків, принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, бажання батька брати участь у вихованні своєї малолітньої дочки та спілкуванні з нею, наявність конфлікту та неприязних відносин між батьками, необхідність спілкування дитини як з батьком, так і з матір`ю, які не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини. Таким чином, дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, приділяючи особливу увага найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, суд вважає правильним та справедливим задовольнити позовні вимоги частково. Окрім того, суд зауважує, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи вікові зміни дитини, її розвиток, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж дане рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною. Судові витрати підлягають вирішенню у порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи положення ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Outcome: partial