Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 01.12.2023 було задоволено позовні вимоги представника адвоката Лопухович Алли Олександрівни, яка діє в інтересах [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса № 7891 від 14 серпня 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, на підставі якого на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (на даний час АТ КБ «Приватбанк» стягнуто із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №ROD0SE00001254 від 30.03.2006 року в сумі 570\~100,04 грн., а саме: 13\~875,86 грн. заборгованість за тілом кредиту, 138\~600,89 грн. заборгованість за відсотками, 7\~095,66 грн комісія, 407\~527,63 грн пеня та 3000 грн. за вчинення виконавчого напису. Повне судове рішення виготовлено та направлено сторнам 11.12.2023. 12 грудня 2023 року від представника-адвоката Лопухович А.О. в інтересах [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в розмірі 2 500 грн та 536,80 грн сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Свої вимоги мотивує тим, що під час розгляду даної справи інтереси позивачки представляла адвокат Лопухович А.О. за виконання договору про надання правової (правничої) допомоги позивачкою було сплачено гонорар в сумі 2\~500 грн, про, що надається довідка адвоката від 08.11.2023. Окрім того, сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536,80 грн, яка не була повернута під час ухвалення рішення. Позивачка [PERSON] та її представник-адвокат Лопухович А.О. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги про ухвалення додаткового рішення підтримали в повному обсязі. Представник відповідача АТ КБ\~«Приватбанк» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що позивачка у позовній заяві та додатках до неї не обґрунтувала попередній розрахунок суми судових витрат саме на правничу допомогу, не надавши будь-якого акту виконаних робіт та квитанцій до прибуткового ордеру. Тому, можна дійти висновку, що їх в наявності немає взагалі, що також унеможливлює встановлення конкретного переліку послуг адвоката або правничих послуг. У зв`язку з чим відповідач заперечує суму судових витрат. Третя особа приватний нотаріус Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд робить наступні висновки. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). За приписами ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказане регламентується з позицією Верховного Суду, що висвітлена у постанові КЦС ВС від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц. В недотримання даної норми, адвокатом Лопухович А.О. не долучено будь-яких первинних документів про сплату їй гонорару в сумі 2\~500 грн, зокрема: квитанції до прибуткового касового ордера; платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ; касовий чек тощо. При цьому, подана адвокатом довідка від 08.11.2023 не є достатнім доказом, який свідчить про оплату гонорару за договором про надання правової (правничої) допомоги, так як не є первинним документом даної операції, а є документом, що виданий безпосередньо представником без посилання на підстави, які підтверджували б вказану операцію, зокрема квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касовий чек тощо, та її зміст прямо залежить від волевиявлення самого представника. Щодо стягнення судових витрат про сплаті судового збору за заявою про забезпечення позову, суд зазначає. Відповідно до ч. 4 ст. ст. 136 ЦПК України у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову. Позивачкою сплачено судовий збір при подачі заяви про забезпечення позову, що підтверджується платіжною інструкцією 0.0.3287704172.1 від 06.11.2023 в сумі 536,80 грн. Окрім того, подано позовну заяву із оплатою судовим збором у повному обсязі у розмірі 1073,60 грн. що підтверджується платіжною інструкцією 0.0.3287715434.1 від 06.11.2023. Отже, позивачка у даній справі надмірно сплатила судовий збір у розмірі 536,80 грн, а відтак необхідно повернути з Державного бюджету такий надмірно сплаченого судового збору у розмірі 536,80 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи наведене суд робить висновок про часткове задоволення заяви про винесення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial