Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 381/1363/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 04.01.2024 позов [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~позбавлення права\~користування житловим\~приміщеннямбуло задоволено. 23.11.2023 від [PERSON] надійшла заява про стягнення судових витрат за вх. № 55447, відповідно до якої остання просила суд стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 17\~200 грн., оскільки у зв`язку із розглядом вищезазначеної справи вона зверталась до ТОВ «Центр правової допомоги», якому було сплачено 8\~500 грн. за консультацію та підготовку адвокатських запит в ЦНАП Боярської міської ради; до ТОВ «Амадео право», якому згідно акта приймання-передачі за договором № 2003202305 від 20.03.2023 про надання юридичних послуг, яким підтверджується, що [PERSON] прийняла позов до суду про позбавлення права користування жилим приміщенням, загальною вартістю 8\~000 грн. та до адвоката Корнійчук М.В. з метою підготовки останнім заяви про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, вартістю 700 грн. Також просила стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 4 294,40 грн. У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись судом належним чином. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, с дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 04.01.2024 вже було вирішено питання про стягнення з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь позивача по справі судового збору у розмірі 1\~073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. з кожного, враховуючи, що солідарне стягнення судових витрат законодавством не передбачено. Проте, судом при постановленні рішення не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано копію договору № 08022314 про надання правової допомоги/юридичних послуг, укладеного між ТОВ «Центр правової допомоги» та [PERSON] (Замовник) від 08.02.2023, відповідно до якого товариство надало послугу з виїзду його представника до ЦНАП м. Боярка за завданням Замовника; підготовки та подачі заяви про зняття особи із реєстрованого місця проживання, за завданням Замовника, копію акта приймання-передачі наданих послуг за даним Договором від 10.02.2023 з визначеною вартістю послуг товариства у розмірі 8\~500 грн. та оригінал квитанції про оплату вказаних послуг. Також [PERSON] було надано копію договору № 07-12 про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Корнійчук Мариною Вячеславівною та [PERSON] від 01.07.2023, копію акта приймання-передачі наданих послуг (підготовка заяви про усунення недоліків та клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів) за даним договором від 01.07.2023, копію рахунку-фактури № 1 від 01.07.2023 на суму 700 грн. Крім того, [PERSON] було надано копію Договору про надання юридичних послуг, укладеного між ТОВ «Амадео право» (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) № 2003202305 від 20.03.2023, копію акта приймання-передачі до даного Договору, відповідно до якого Виконавець виконав, а Замовник прийняв наступні послуги - позов до суду про позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вартість послуг становила 8\~000 грн. Частиною 1\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої\~ст. 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказується, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 04.01.2024 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням було задоволено Тому, витрати на правову допомогу покладаються на позивача. Аналізуючи матеріали справи, суд вважає належними документами, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу в даній справі копію договору № 07-12 про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Корнійчук Мариною Вячеславівною та [PERSON] від 01.07.2023; копію акта приймання-передачі наданих послуг (підготовка заяви про усунення недоліків та клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів) за даним договором від 01.07.2023; копію рахунку-фактури № 1 від 01.07.2023 на суму 700 грн.; копію Договору про надання юридичних послуг, укладеного між ТОВ «Амадео право» (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) № 2003202305 від 20.03.2023; копію акта приймання-передачі до даного Договору, відповідно до якого Виконавець виконав, а Замовник прийняв наступні послуги - позов до суду про позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (вартість послуг становила 8000 грн.) у зв`язку з чим правомірно стягнути дані витрати з відповідачів (8 700 грн./4 = по 2\~175 грн. 00 коп. з кожного). Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів на користь [PERSON] витрат згідно договору № 08022314 про надання правової допомоги/юридичних послуг з ТОВ «Центр правової допомоги» від 08.02.2023, враховуючи недоведеність того, що вказані в останньому послуги були спрямовані на захист прав та інтересів позивача в даній цивільній справі. Так, як вбачається із матеріалів справи позов до суду про позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підготувало ТОВ «Амадео право», наявні в матеріалах справи відповіді з різних державних органів та органу місцевого самоврядування не містять посилання на те, що відповідь надавалась на підстави заяви/запиту/клопотання і т.п. ТОВ «Центр правової допомоги»; підтвердження виїзду представника до ЦНАП м. Боярка за завданням [PERSON] в рамках підготовки позову в даній справі суду не надано. За таких обставин, дослідивши надані позивачем докази, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення про часткове задоволення її вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, а саме стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі\~2\~175 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: partial