Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

21.08.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява\~ [PERSON] обґрунтована тим, що на підставі договору міни на 7/100 ідеальних частин жилого будинку від 17.03.2000 він є власником частини від 7/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] . Третім особам на підставі вищевказаного договору міни від 17.03.2000 належить по від 7/100 ідеальних частин житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач, є його бувшим зятем та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] понад сімнадцять років. Після розірвання шлюбу 19.05.2006 з дочкою позивача [PERSON] у травні 2006 року відповідач забрав свої речі та покинув вищевказане житло. З того часу у квартирі відповідач не проживав жодного дня, не брав участі в утриманні житла, не сплачував комунальні послуги. Місце проживання відповідача позивачу невідоме. Будь-яких особистих речей відповідача та будь-якого іншого належного йому майна у квартирі немає. Реєстрація відповідача у вказаному житлі створює перешкоди у користуванні майном, позивач не може скористатися пільгами, зокрема оформити субсидію, у зв`язку з чим змушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Відділом з питань державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради про зняття відповідача із зареєстрованого місця проживання позивачу відмовлено. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 31.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 02.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Позивач пояснив,\~що відповідач\~його колишній\~зять та\~йому не\~відомо де\~проживає відповідач,\~із ним\~немає взагалі\~ ніякого\~зв`язку.\~Треті особи\~ його\~дочка та\~син [PERSON] ,\~ [PERSON] проходять\~ службу\~в Збройних\~силах України,\~тому не\~можуть прибути\~до суду.\~ Він\~та терті\~особи \~є власниками\~ 7/100\~частки будинку\~ [ADDRESS] , що складає фактично квартиру [ADDRESS] , хоча нумерація не є офіційною. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що на підставі договору міни квартири на 7/100 ідеальних частин жилого будинку від 17.03.2000 р.№ 286, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , останнім належить 7/100\~ідеальних частин\~жилого будинку по [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно з копією реєстраційного посвідчення, виданого Бердичівським МБТІ від 21.03.2000, р.№ 1111, 7/100 ідеальних частин будинку [ADDRESS] на праві особистої власності на підставі договору міни посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу від 17.03.2000 р. № 286 належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7, 17, 18, 19, 20). За адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями паспортів громадянина України та витягом з реєстру територіальної громади від 18.10.2022 (а.с. 10, 12, 16). Відповідно до копії довідки від 14.08.2023 виданої МК ВЖРЕП № 7, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою зареєстрований та не проживає з 2006 року колишній зять (чоловік його дочки [PERSON] \~(а.с.\~17,\~18)) [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Відповідно до акта № 253, затвердженого директором МК ВЖРЕМ № 7 Дем`янюк О.О. від 14.08.2023, колишній зять [PERSON] [PERSON] , [INFO] зі слів сусідів дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2006 року(а.с. 23). З копії заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) від 07.08.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] звернувся із заявою до Відділу реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради, з тим щоб зняти з зареєстрованого/зареєстрованого місця проживання(перебування) [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Адміністратором Центру надання адміністративних послуг Бердичівської міської ради [PERSON] у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] відмовлено на підставі ч. 3 ст. 18, п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», п. 3, п. 87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою КМУ від 07.07.2022 р. № 265(а.с. 24). Свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка позивача. У житлі позивача та третіх осіб [PERSON] , який був першим зятем позивача не проживає більше 15 років, відразу після розлучення із [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона є проживає у квартирі [ADDRESS] із 2013 року. Вона ніколи не бачила, щоб у частці будинку позивача та третіх осіб проживав відповідач. Норми права застосовані судом Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За положеннями частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до підпункту 2 п.50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 року №265, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Висновки суду Аналіз статті 405 ЦК України дає підстави для висновку, що для визнання члена сім`ї (в тому числі колишнього члена сім`ї) таким, що втратив право користування житловим приміщенням необхідна наявність одночасно двох умов: відсутність його в житлі без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення. Крім того, з положень статті 150 ЖК випливає, що особи мають право на користування житлом, яке перебуває у власності інших осіб, лише за умови наявності відповідного договору між ними. Судом встановлено, що відповідач не проживає без поважних причин у спірному житлі понад сімнадцять років, місце його проживання невідоме. Позивач заперечує проти реєстрації відповідача у належному йому та третім особам 7/100 житлового будинку. За таких обставин, оскільки у позасудовому порядку позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право, а [PERSON] має зареєстроване місце проживання у будинку [ADDRESS] (без зазначення номеру квартири), де тривало не проживає, - його слід визнати таким, що втратив право користування цим житлом. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073, 60 грн.

Outcome: approved