Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

У вересні 2023 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Рубіжанський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Позов обґрунтовано тим, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживала з відповідачкою. У свою чергу 14.03.2019 року Рубіжанським міським судом Луганської області було видано судовий наказ по справі №425/748/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~боржника,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи з 28.02.2019 року та до\~досягнення дитиною повноліття. Проте обставини змінилися: вказана дитина з 07.07.2020 року стала проживати з позивачем та повністю перебувати на утриманні останнього. Окрім цього, станом на 31.07.2023 року заборгованість зі сплати аліментів становить 95172,87 грн. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду із вказаним позовом про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження. До 07.07.2020 дитина сторін проживала з відповідачкою, про що в позовній заяві вказав сам позивач. 14.03.2019 року Рубіжанським міським судом Луганської області було видано судовий наказ по справі №425/748/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.02.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказане підтверджується копією зазначеного судового наказу. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно копії акта про встановлення фактичного місця проживання від 27.08.2020 року, встановлено, що позивач мешкає разом із своїм сином [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 07.06.2020 року. Відповідно до копії відповіді на звернення Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області вказала, що до 01.08.2020 року дитина мешкала із матір`ю, а з 01.08.2020 року з батьком. Суд беручи до уваги надані докази, а також покази представника поизвача, суд вважає за доцільне вважати початком перебування дитини з батьком з 01.08.2020 року. Зі змісту ст. 181 СК вбачається, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно довідкам про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.03.2022 року [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку заборгованості, станом на кінець липня 2020 року сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження становить 31083,75 грн. Тобто за період фактичного проживання дитини з матір`ю борг позивача по аліментах становив 31083,75 грн. Проте, за період проживання дитини з позивачем, з нього було безпідставно відраховано грошові кошти на користь відповідача, сумарний розмір яких значно перевищує суму заборгованості позивача. Зазначене також підтверджується копією розрахунку заборгованості. При цьому, відповідно до ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до положень ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання спільної дитини сторін, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Відповідно до ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи те, що судом встановлено факт проживання дитини сторін з позивачем з 01.08.2020 року за адресою: [ADDRESS] , а також те, що позивач просив звільнити його від сплати заборгованості з 07.06.2020 року, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial