Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

АТ " Райффайзен\~Банк " звернулося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судового збору. В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 18 лютого 2019 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/0592/82/517284, згідно умов якої кредитор зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 23 000,00 гривень на 48 місяців під 45 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні заявою -договором. Згідно умов п.1.4.1. заяви - договору, з дати початку кредитування, банк надав клієнту, в межах поточного ліміту, кошти у сумі: 23 000,00 гривень. Кредит надавався, шляхом зарахування коштів Кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР та/або шляхом договірного списання банком коштів кредиту КР у випадках, визначених договором. Метою кредиту є: придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. З укладенням заяви - договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки у строки та в розмірах чітко встановлених заявою - договором та правилами, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Проте,\~всупереч вимогам\~п.\~4.2\~заяви -\~договору позичальник\~не виконав\~взяті на\~себе договірні\~зобов`язання,\~а саме:\~не здійснював\~сплату банку\~обов`язкового щомісячного\~платежу за\~користування кредитом\~та відсотків\~за користування\~кредитним коштами,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~13.07.2023\~заборгованість останнього\~перед АТ\~«Райффайзен Банк»\~за заявою\~про відкриття\~карткового рахунку\~та надання\~кредиту «Кредитна\~картка» №\~010/0592/82/517284\~від 18.02.2019\~року становить\~72\~101,\~98 гривень, яка складається з: -заборгованість за дозволеним овердрафтом: 69\~000, 00 гривень, в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 26\~479, 90 гривень; -заборгованість за недозволеним овердрафтом 3101,98 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої до суду заяви підтримав позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, при цьому не надала відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання та не подала відзив, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 18 лютого 2019 року між акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/0592/82/517284, згідно умов якої кредитор зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах кредитного договору в межах поточного ліміту 23 000,00 гривень на 48 місяців під 45 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні заявою -договором. Згідно умов п.1.4.1. заяви - договору, з дати початку кредитування, банк надав клієнту, в межах поточного ліміту, кошти у сумі: 23 000,00 гривень. Кредит надавався, шляхом зарахування коштів Кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР та/або шляхом договірного списання банком коштів кредиту КР у випадках, визначених договором. Метою кредиту є: придбання клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до умов п. 4.1 заяви - договору сторони погодили, що проценти за договором будуть нараховуватися в порядку, визначеному п. п. 2.5.2- 2.5.3 п. 2.5. статті 2 розділу 6 правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно умов п. 4.2. заяви - договору клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 (п`ять) відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менше за зазначену суму. Відповідно до умов п. 11. заяви - договору позичальник підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією правил. Клієнт визнав та підтвердив, що на взаємовідносини сторін за цією заявою - договором поширюється положення договору, правил, в тому числі розділів 2,6 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов договору, правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків, а також надання банком кредитів. Підписанням цієї заяви - договору клієнт підтвердив, що до відносини сторін за цією заявою застосовуються всі положення договору, в тому числі розділів 2,6 правил так само як би текст правил був би власноруч підписаний клієнтом. З укладенням заяви - договору у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки у строки та в розмірах чітко встановлених заявою - договором та правилами, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Проте,\~всупереч вимогам\~п.\~4.2\~заяви -\~договору позичальник\~не виконав\~взяті на\~себе договірні\~зобов`язання,\~а саме:\~не здійснював\~сплату банку\~обов`язкового щомісячного\~платежу за\~користування кредитом\~та відсотків\~за користування\~кредитним коштами,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~13.07.2023\~заборгованість останнього\~перед АТ\~«Райффайзен Банк»\~за заявою\~про відкриття\~карткового рахунку\~та надання\~кредиту «Кредитна\~картка» №\~010/0592/82/517284\~від 18.02.2019\~року становить\~72\~101,\~98 гривень, яка складається з: -заборгованість за дозволеним овердрафтом: 69\~000, 00 гривень, в тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску 26\~479, 90 гривень; -заборгованість за недозволеним овердрафтом 3101,98 гривень. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належнім чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Частина 1 статті 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved