Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

До суду за підсудністю з Богунського районного суду м. Житомира надійшла вище вказана позовна заява, у якій представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3023047 від 03.01.2021 року в сумі 29920,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 3023047 від 03.01.2021 року відповідачу було надано ТОВ «Міолан», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», кредит в сумі 8000,00 грн строком користування з 03.01.2021 року по 02.02.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Проте відповідач не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони або їх представники не з`явились. Представником позивача подано заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутності; позовні вимоги просить задовольнити; не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 74). Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученим адресату з відмітками пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 47-48, 55-56, 57-58, 63-64, 72-73). Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18 провадження № 61-185св23. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 54) [PERSON] 02.06.2023 року було вручено особисто копію ухвали та копію позову з додатками. Окрім того, відповідач про розгляд справи сповіщалась в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 62, 76). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.05.2019 року [PERSON] підписала бланк заяви-анкети на отримання готівкового кредиту у розмірі 8000,00 грн на строк 30 місяців (а.с. 14). 03.01.2021 року між [PERSON] та ТОВ "Міолан" укладено кредитний договір № 3023047, згідно умов якого відповідач отримала кредит у сумі 8000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредиту в згідно з графіком платежів, позичальник зобов`язався сплачувати щомісячні обов`язкові мінімальні платежі до закінчення пільгового періоду та відсотки за користування кредитом (а.с. 6-11). Відповідачу банком були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1. кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника, що підтверджується платіжним дорученням № 36872500 від 03.01.2021 року (а.с. 15). Зарахування грошових коштів у сумі 8000,00 грн на картковий рахунок [PERSON] підтверджується також відповіддю АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 69). 08.04.2021 року ТОВ «Міолан» та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" уклали договір відступлення прав вимоги № 66-МЛ, відповідно якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Міолан», в тому числі і до [PERSON] (а.с. 18-25). Відповідно до реєстру прав вимоги № 66-МЛ від 08.04.2021 року на умовах договору первісний кредитор ТОВ «Міолан» відступив новому кредитору ТОВ «Фінансовою компанією «Кредит-Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3023047 від 03.01.2021 року, загальна заборгованість за яким склала 29920,00 грн, з яких: 8000,00 тіло кредиту, 20400,00 грн відсотки за користування кредитом, 1520,00 грн - комісія (а.с. 23). 07.05.2021 року представником ТОВ «Фінансовою компанією «Кредит-Капітал» було направлено на адресу [PERSON] повідомлення з вимогою негайно погасити вказану заборгованість за кредитним договором № 136872500 від 03.01.2021 року (а.с. 25). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно вимог ч. 1 ст.\~513\~ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. За приписами ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно вимог ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). В ст.\~516\~ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок про те, що тлумачення\~статті 516, частини другої статті 517 ЦК України\~свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21 від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до [PERSON] , а ТОВ «Міолан» таке право втратило. Оскільки ТОВ «Фінансова компанією «Кредит-Капітал» на підставі договору про відступлення права вимоги № 66-МЛ від 08.04.2021 року набуло право вимоги за кредитним договором №3023047 від 03.01.2021 року, укладеним між первісним кредитодавцем ТОВ «Міолан» та [PERSON] , тому у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Доказів про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. В п. 3 ч. 2\~ст.\~129\~Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. ст.\~76, 77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та за відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved