Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що\~02.12.2020 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2034876802. 21.10.2022 р. між\~АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 21/10/22, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у реєстрах. Згідно з реєстром боржників № 1 до договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 р. позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 115554,13 грн, з яких: 68536,34 грн. сума заборгованості по тілу; 47017,79 грн. сума заборгованості за відсотками. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі.\~Відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом.\~Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами в сумі 115554,13 грн., судові збір у сумі 2684,00 грн., та витрати на\~правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.. Аргументи учасників Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в резолютивній частині позову просив слухати справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом 02\~грудня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2034876802, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит в сумі 73114,00 грн., строком до 02 грудня 2025 року під 40,0 % річних (а.с.3-4). Стороною позивача представлено суду підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, який містити тарифи щодо кредитування. Також, підписана відповідачем анкета-заява містить умов про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою договору банківського обслуговування (а.с.5-6). Позивач виконав свої зобов`язання перед [PERSON] , що підтверджується квитанцією №2438919 (а.с.16). 21 жовтня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та АТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу №21/10/22, відповідно до якого, АТ «ОТП Банк» відступає ТОВ «Діджи Фінанс», а остання приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.18-21). Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, систематично порушує умови договору. Внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість у розмірі\~у сумі 115554,13 грн, з яких: 68536,34 грн. сума заборгованості по тілу; 47017,79 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.17). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року, ТОВ « Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 115554,13 грн (а.с.22). Мотивувальна частина Відповідно до статтей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.6\~ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до статей \~525,\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що боржник зобов`язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. Згідно ч.1\~ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно зі\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З підписаних відповідачкою Анкети-заяви на отримання кредиту від 10 листопада 2020 року, копією паспарту споживчого кредиту від 02 грудня 2020 року, встановлено, що між сторонами у належній формі було погоджено розмір процентної ставки за користування кредитним коштами, яка складає 40% річних. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що боржник [PERSON] дійсно не виконала свої зобов`язання перед АТ «ОТП Банк». Між тим, у даному спорі змінився кредитор на підставі договору факторингу. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Суд встановив, що 21.10.2022 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 21/10/22, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні АТ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2034876802 від 02.10.2020 у сумі 115554,13 грн. Докази того, що такий договір визнаний недійсним чи його дійсність оскаржується у судовому порядку, суду не надані. За таких підстав суд доходить висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 2034876802 від 02.12.2020. Також 28 листопада 2022 року позивач, як новий кредитор у зобов`язанні за кредитним договором 2034876802 від 02.12.2020 направив [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості про обов`язок боржника сплатити наявну заборгованість новому кредитору (а.с. 26). Так, ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ураховуючи, що відповідачка докази на спростування доводів позивача не надала, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] умов Договору №2034876802 від 02.12.2020 та наявність заборгованості за даним Договором у вказаному вище розмірі. Відтак суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованості за кредитним договором 2034876802 від 02.12.2020 на загальну суму 115554,13 грн. Суд, вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу встановив наступне. Згідно п. 3 ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~\~Згідно з ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно ч.4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Право на правову допомогу гарантовано статтями\~8,\~59 Конституції України, офіційне тлумачення права надано Конституційним Судом України в рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000; від 30.09.2009 №23-рп/2009; від 11.07.2013 №6-рп/2013. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних з наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано договір № 18/23 від 20.02.2023 року про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Воронюк С.О. Відповідно до Детального опису та Акту прийому-передачі наданих послуг від 03.04.2023 до вказаного Договору, позивач отримав від адвоката Воронюк С.О. наступні послуги: консультація усного характеру - 1 год., у розмірі - 1 000 грн.; правовий аналіз обставин спірних правовідносин - 2 год., у розмірі - 2 000 грн.; експертиза юридичних документів 1 год., у розмірі 1 000 грн.; складання позовної заяви - 5 год., у розмірі - 5 000 грн.; формування додатків - 0,5 год., у розмірі - 500 грн.; подання позовної заяви та копії позову - 0,5 год., у розмірі - 500 грн., загальна сума 10 000 грн. Таким чином, зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час розгляду документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved