Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заяво про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом є треті особи по справі, [PERSON] та [PERSON] , які відмовились від спадщини на користь позивача. 04.05.2023 року позивач звернувся з відповідною заявою про прийняття до Остерської державної нотаріальної контори Чернігівського району Чернігівської області. Листом від 11.05.2023 року позивачу відмовлено в заведені спадкової справи після смерті матері, та відповідно і в оформленні спадщини у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки цьому завадили об`єктивні причини, а саме запровадження в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану та внесені у зв`язку з воєнним станом змін в законодавчі акти. Так, п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким чином, строк для прийняття спадщини визначався у десять місяців з моменту її відкриття. У зв`язку з чим, позивач вважав, що строк для прийняття спадщини після смерті матері закінчується 04.07.2023 року, тобто через десять місяців після смерті спадкодавця, яка померла [INFO] . На підставі викладеного, позивач вважає, що ним пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин після смерті матері [PERSON] , а тому звернувся до суду за захистом своїх прав. 20.06.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.11.2023 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, та просить їх задовольнити. Представник відповідача Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області,в судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує та просить позовні вимоги задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечує та просить позовні вимоги задовольнити. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження № [NUMBER] виданого 22.08.1990 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 05.09.2022 року, актовий запис №1124. [PERSON] звернувся до органів нотаріату за місцем вимоги із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказана заява зареєстрована в реєстрі 04.05.2023 року за №266 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. Крім того, [PERSON] та [PERSON] , звернулись до органів нотаріату за місцем вимоги із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на користь [PERSON] . Вказані заяви зареєстровані в реєстрі 04.05.2023 року за №265 та за №264 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. Згідно листа Остерської державної нотаріальної контори від 11.05.2023 року №218/01-16 вбачається, що Остерська державна нотаріальна контора, розглянула звернення [PERSON] відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та надано роз`яснення. Якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, він має право звернутися до суду з позовом про додатковий строк для прийняття спадщини. Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статей 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Згідно до статей 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як на підставу невірного розрахунку строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, [PERSON] посилається на колізійність законодавчих норм в сфері спадкування, а саме суперечність правових норм Цивільного кодексу України в частині спадкування та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Згіднодо п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, судам слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Згідно до ч.6 статі 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Однак, стороною позивача не надано до суду письмової постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , із зазначенням підстав у такій відмові. Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до ст.55 Конституції України, право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, до вказаного висновку дійшла Велика палата Верховного суду, постанова від 15.05.2018 року справа №9901/439/18. Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що матеріли справи не містять постанови нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником не надано доказів про порушення прав [PERSON] , як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] , а тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed