Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

09.10.2023 року позивач Орган опіки та піклування ВК Фастівської міської ради звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради 24.07.2023 року звернулася [PERSON] з заявою про те, що неповнолітня [PERSON] та малолітній [PERSON] залишилися без батьківської опіки. Діти з народження проживають за адресою в будинку [PERSON] , яка є рідною бабусею та яка займається вихованням і утриманням дітей. Мати дітей не працевлаштована, покинула дітей, не утримує їх, не займається їх вихованням. Батько дітей [PERSON] , на даний час не працює і з 19.01.2023 перебуває в Центрі зайнятості, постійної роботи не має. Мати дітей в письмових поясненнях зазначила, що неналежним чином виконує свої батьківськи обов`язки відносно своїх дітей [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з тим, що немає власного житла, постійного доходу та станом на 31.07.2023 перебувала в КЗ КОР «Косц «Мати і дитина разом» зі своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано час для їх усунення. 19.10.2023 року надійшов лист від позивача про усунення недоліків, які були підставою про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] , проти позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] та сина [PERSON] не заперечував, а щодо сина [PERSON] з даними позовними вимогами не згідний так, як вважає дитина не є його сином. В підготовчому провадженні відповідач [PERSON] , проти позовних вимог щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] та сина [PERSON] не заперечувала та зазначила, що дійсно не займається їх вихованням та доглядом. Щодо сина [PERSON] просила не позбавляти її батьківських прав і дати їй можливість виправитися. Третя особа - [PERSON] проти позову не заперечувала. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] та малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] та відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити, що до позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] 2023 року народження зазначила, що відповідачка звернулася з заявою до органу опіки та просила не позбавляти її батьківських прав відносно сина. Комісією було проведено дослідження фактів зазначених в заяві та прийнято рішення не позбавляти [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.03.2007 року Фастівським відділом АЦС Фастівського МУЮ Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 130 та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.06.2013 року Відділом ДРАЦС Фастівського МУЮ Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 270 та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.02.2013 року Фастівським відділом ДРАЦС у Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 73. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.02.2007 року відділом РАЦС Фастівського МУЮ Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 23. Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Фастівської міської ради від 24.07.2023 року № 481 [PERSON] , [INFO] , та наказу № 482 [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік як дітей, які залишилися без батьківського піклування. Відповідно до наказів служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради від 24.07.2023 № 19 та № 20 визначено тимчасове влаштування неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , в родині рідної бабусі, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації Фастівського ліцею №7 Фастівської міської ради від 31.07.2023 року № 88 [PERSON] та Богдан є учнями навального закладу: [PERSON] закінчила 9 клас, [PERSON] перейшов до 5 класу. Діти були забезпечені усім необхідним шкільним приладдям, одягнені скромно, але відповідно сезону, завжди чисті, акуратні, навчалися на середньому рівні, без поважних причин заняття не пропускали. Згідно характеристики голови КСОН мікрорайону Казнівка [PERSON] , [INFO] який є батьком [PERSON] та [PERSON] періодично проживає за адресою: [ADDRESS] обласить, участі у вихованні дітей не приймає, не працює. Вихованням дітей займається бабуся, у якої практично весь час проживають діти. Батько дітей вживає алкоголь та іноді веде себе неадекватно. Малолітній, [PERSON] , [INFO] , відповідно до наказу № 28 від 22.03.2023, знаходиться на обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно характеристики голови КСОН мікрорайону Казнівка [PERSON] , [INFO] два роки тому залишила чоловіка та дітей та почала проживати у співмешканця, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістом ССДС та інспектором СЮП Фастівського РУП було обстежено умови малолітнього [PERSON] . Під час обстеження [PERSON] підтвердила, що вживала спиртні напої. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2023, справа № 381/1261/23, за фактом залишення сина 08.03.2023 [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно листа Фастівського РУП від 30.03.2023, на лінію «102» 29.03.2023 надійшло повідомлення щодо конфлікту між [PERSON] та [PERSON] . Прибувши на вказану адресу, працівниками поліції виявлено [PERSON] , яка з подругою вживала алкогольні напої, малолітній син перебував без догляду. Працівниками поліції було прийняте рішення доставити [PERSON] до КІШ ФМР «Фастівська БЛІЛ» у зв`язку з перебуванням матері у стані алкогольного сп`яніння. За даним фактом [PERSON] постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2023 , справа № 381/1531/23, була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.184 КУпАП. [PERSON] разом з сином [PERSON] була зарахована на проживання до соціального центру. Згідно листа від 31.07.2023 № 06/6-09-112, наданого адміністрацією КЗ КОР «КОСЦ «Мати і дитина разом», відомо: жінка на момент зарахування мала низький батьківський потенціал, недостатній рівень знань і вмінь по догляду за новонародженою дитиною. Згідно повідомлення від 02.08.2023, [PERSON] разом з сином мали намір переїхати на проживання до знайомого за адресою: [ADDRESS]. Працівниками ССДС були обстежені умови проживання в будинку, які визначені, як належні. За заявою [PERSON] , 04.08.2023 вона була відрахована з КЗ КОР «КОСЦ «Мати і дитина разом» та переїхала з сином на проживання до знайомого, який надав їй помешкання в безкоштовне проживання. Під час проведення рейду «Сім`я» було здійснено виїзд в родину малолітнього [PERSON] та зафіксовано перебування матері, [PERSON] , у стані алкогольного сп`яніння, дитина перебувала без догляду, в помешканні знаходилися сторонні особи, в компанії яких [PERSON] розпивала алкогольні напої, в кімнаті, де було ліжко дитини, спав господар помешкання у стані алкогольного сп`яніння. Дитина була одягнута не по сезону, мати не могла забезпечити належний догляд, харчування та безпеку дитині (при пересуванні мати, спіткнувшись, трохи не випустила дитину, яка була у неї на руках). Комісією у складі працівників ССДС, ФМСЦСС та сектору ювенальної превенції Фастівського РУП був складений акт рівня безпеки, згідно якого визначено влаштувати малолітнього [PERSON] до КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» до вирішення подальшої долі дитини. Мати не змогла знайти одягу для сина, тому дитина була доправлена до медичного закладу без сезонного та змінного одягу. Станом на 14.08.2023 мати, [PERSON] , до ССДС не з`явилася, місцем перебування сина та подальшою долею його не цікавилася. Жодних заяв про повернення дитини на виховання в родину від матері не надходило. Згідно інформації адміністрації КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» від 14.08.2023, за час перебування малолітнього [PERSON] у закладі мати жодного разу до педіатричного відділення не з`явилася, станом здоров`я дитини не цікавилася, продуктів харчування та засобів гігієни не надавала. На підставі рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 16.08.2023 № 380 та направлення ДОЗ КОДА від 25.08.2023 № 36, малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» згідно наказу № 128 від 03.10.2023. Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки відповідач [PERSON] повністю самоусунувся від виховання дітей, не проявляє ніякого інтересу до їх життя та розвитку. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дітей, свідомого нехтування ним своїх батьківськими обов`язками по відношенню до них, при цьому не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, а тому суд вважає, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] , сина [PERSON] та [PERSON] . Що стосується відповідача [PERSON] судом прийнято до уваги те, що відповідач, як матір неповнолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON] визнала факт ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до них та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно їх. Разом з тим, [PERSON] , заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] при цьому надала до суду докази того, що вона пройшла кодування від алкоголізму (Довідка № 7426 від 09.11.2023 року ТОВ «СІТІМЕДАЛЬЯНС»), проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 2021 року по теперішній час (Довідка головою КСОН м/р Казнівка). Головними спеціалістами ССДС ВК ФМР на підставі ЗУ «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з трьох кімнат: кухня, передпокій, санвузол розділений. Опалення газове, наявні всі комунікації та зручності. Умови проживання задовільні. В кімнаті наявне дитяче ліжко та сезонний одяг. В наявності іграшки. В судовому засіданні відповідач просила не позбавляти її батьківських прав відносно сина [PERSON] . Представник позивача підтвердила про зміну поведінки та умов відповідача і не заперечувала проти залишення батьківських прав за відповідачкою. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частиною третьою ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча повинні є особами працездатного віку, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я суду не надано, а також не повідомлено будь-які інші обставини, що свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково. Відповідно до п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 5368,00 грн. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial