Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

01.12.2023 представник позивача звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд: - встановити факт, що померлий [INFO] в селі Верхня Сироватка Сумського району Сумської області [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки села Тимофіївка Краснопільського району Сумської області; - встановити факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №000300 у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Осоївське» на території Осоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, виданий на підставі розпорядження голови Краснопільської РДА №163 від 26.03.1996, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13.05.1996 за №122 на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , який помер [INFO] в селі Верхня Сироватка Сумського району Сумської області; - визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Осоївське» на території Осоївської сільської ради Краснопільського району Сумської області, розміром 5.15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належне [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №000300, виданого на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації №163 від 26.03.1996, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) 13.05.1996 за № 122 по праву спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову представник позивачки зазначає, що [INFO] в селі Верхня Сироватка Сумського району Сумської області помер батько позивачки [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай) у землі по колишньому САПТЗТ «Осоївське» Краснопільського району Сумської області, розміром 5.15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належне йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 000300. Позивачка є спадкоємцем на все майно померлого [PERSON] першої черги за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. Спадщину позивачка прийняла у встановленому законом порядку, а саме відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом розпорядження та володіння спадковим майном у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою: село Марченки Сумського (Краснопільського) району Сумської області на протязі шестимісячного строку з дня смерті батька [PERSON] . Інших спадкоємців після його смерті, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, ні за законом ні за заповітом немає. Як вказала представник позивачки інформація щодо посвідчення заповіту від імені гр. [PERSON] відсутня, інформація про заведені спадкові справи після померлого [INFO] [PERSON] відсутня. Але реалізувати своє право на спадщину на зазначене спадкове майно, позивачка не може, оскільки на її звернення приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Сумської області Вангородський В.В. листом № 787/01-16 від 20.11.2023 відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) за законом, оскільки нею не було надано правовстановлюючий документ на спадкове майно - Сертифікат на право на земельну частку (пай). Крім того, у зв`язку з невідповідністю у написанні прізвища спадкодавця у Свідоцтві про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] , виданому 06 травня 1998 року Верхньосироватською сільською радою Сумського району Сумської області, Свідоцтві про народження [PERSON] , серія [NUMBER] , виданому повторно 08 листопада 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії СМ № 000300 з/р № 122 від 13.05.1996, виданому на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації № 163 від 26.03.1996 наявні розбіжності у написанні прізвища спадкодавця, а саме « [PERSON] » у свідоцтві про смерть та « [PERSON] » у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) та в свідоцтві про народження спадкоємця, а тому неможливо встановити \~ \~ \~ \~ належність правовстановлюючого документа на спадкове майно померлому [PERSON] та родинні відносини позивачки зі спадкодавцем. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 05.12.2023 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.12.2023. Представник відповідача у підготовче судове засідання не прибув. До суду через загальну канцелярію суду відповідачем подано заяву (вх. № 5376 від 27.12.2023) про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Краснопільської селищної ради. Позивачка та її представник у підготовче засідання не прибули, представник позивача адвокат Дем`яненко Н.П. подала до суду заяву (вх. № 5375 від 27.12.2023), у якій підтримала позовні вимоги та просила суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим на підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу без фіксування судового процесу. Можливість ухвалення рішення судом за результатами підготовчого засідання у випадку визнання позову відповідачем передбачена частиною 3 статті 200, частиною четвертою статті 206 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в\~селі Верхня\~Сироватка Сумського\~району Сумської\~області помер\~батько позивачки\~ [PERSON] ,\~який на\~день смерті\~був зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~копією Свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданого 06\~травня 1998\~року Верхньосироватською\~сільською радою\~Сумського району\~Сумської області,\~довідкою Відділу\~«Центр надання\~адміністративних послуг»\~Краснопільської селищної\~ради Сумської\~області №\~01245-425/2313\~від 05.10.2023\~та довідкою Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Краснопільської селищної ради Сумської області № 01245-426/2314 від 05.10.2023. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай) у землі у колишньому САПТЗТ «Осоївське Краснопільського району Сумської області, розміром 5.15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належне йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 000300. Позивачка є спадкоємцем на все майно померлого [PERSON] першої черги за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. Спадщину позивачка прийняла у встановленому законом порядку, а саме відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом розпорядження та володіння спадковим майном у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: село Марченки Сумського району Сумської області на протязі шестимісячного строку з дня смерті батька [PERSON] , що підтверджується довідкою Осоївського старостинського округу Краснопільської селищної ради Сумської області № 02-27/83 від 06.10.2023. Інших спадкоємців після його смерті, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку, ні за законом ні за заповітом немає. Факт родинних відносин померлого [PERSON] з позивачкою підтверджується копією довідки Верхньосироватської сільської ради за №174, згідно якої [PERSON] , 1948 року народження, дійсно поховала свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , актовий запис №40. Згідно довідки Осоївського старостинського округу Краснопільської селищної ради Сумської області № 02-27/75 від 04.10.2023, за даними, які є в наявності, від імені гр. [PERSON] , який помер [INFO] , заповіт по Осоївському старостинському округу Сумського району Сумської області не посвідчувався. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори) № 74808587 від 20.11.2023, наданої приватним нотаріусом Вангородським В.В., інформація щодо посвідчення заповіту від імені [PERSON] , відсутня. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74808582 від 20.11.2023, наданої приватним нотаріусом Вангородським В.В., інформація про заведені спадкові справи після померлого [INFO] [PERSON] відсутня. Відповідно до копії Довідки Сумського обласного державного архіву від 10.11.2023 згідно алфавітних книг обліку спадкових справ (заведених) та алфавітних книг обліку спадкових справ (виданих) Краснопільською районною державною нотаріальною конторою інформація відносно померлого [INFO] [PERSON] , не виявлена. Водночас як вбачається з матеріалів справи, позивачка народилась [INFO] в селі Тимофіївка Краснопільського району Сумської області в родині [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції 08 листопада 2023 року. Після реєстрації шлюбу 25 грудня 1965 року з [PERSON] позивачці [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського міськвиконкому 19 березня 1998 року. Батько позивачки народився [INFO] в селі Марченки Краснопільського району Сумської області (відомості зазначені в довідці з місця відкриття спадщини від 05.10.2023 Відділу ЦНАП Краснопільської селищної ради). На час роботи в колгоспі батько позивачки паспортного документа не мав. Згідно ж погосподарського обліку Осоївської сільської Ради він значився на прізвище « [PERSON] » і на це прізвище йому було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай). При отриманні паспортного документа його прізвище було зазначено як « [PERSON] », а тому і свідоцтво про смерть було виписано на підставі паспорта на ім`я « [PERSON] ». Документи, які б підтверджували родове прізвище батька позивача, відсутні. Факт належності [PERSON] на право на земельну частку (пай) серії СМ № 000300, виданого на ім`я [PERSON] , факт родинних відносин позивачки [PERSON] з [PERSON] підтверджується довідками Осоївського старостинського округу Краснопільської селищної ради Сумської області від 20.11.2023 за №№ 02-27/115 та 02- 27/116, згідно яких на час розпаювання земель КСП «Хвиля» (серпень 1995 року) на території Осоївської сільської ради інша особа з анкетними даними « [PERSON] » не проживала. Згідно даних, які є у розпорядженні Осоївського старостинського округу (Осоївська сільська рада) « [PERSON] » та «Бондарев Андрій Тихонович» це одна і та сама особа. Підстава: дані з погосподарських книг за період з 1986-1990 роки, 1991-1995 роки, 1996-2000 роки. Право позивачки [PERSON] , як спадкоємця на спадкове майно, підтверджується листом про надання інформації відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 29-18-0.99,4-2729/15-23 від 29.09.2023, відповідно до якого на ім`я [PERSON] отримано сертифікат на земельну частку (пай) серія СМ № 000300 за № 122 від 13.05.1996, про що зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Краснопільською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Осоївське» на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації № 163 від 26.03.1996; копією Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Краснопільською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Осоївське», де дійсно на ім`я [PERSON] 13.05.1996 за номером 122 зареєстровано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 000300 по колишньому САПТЗТ «Осоївське» на території Осоївської сільської ради, розміром 5.15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі; копією додатку №1 до Державного акту 18 - «Список громадян - членів сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Осоївське» Краснопільського району Сумської області», де під № 122 значиться [PERSON] . Право, яке належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право після смерті [PERSON] перейшло в порядку спадкування до позивачки, яка фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після нього. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину у належний спосіб, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на зазначене спадкове майно не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому її право підлягає захисту. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з положеннями частини 1 статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі статтею 1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~від 05.06.2003\~№ 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. За змістом\~пункту 24\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16.04.2004\~№ 7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ»\~сертифікати \~на право\~на земельну\~частку (пай)\~є дійсними\~до виділення\~земельної ділянки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~та \~видачі державного\~ акта\~ про\~ право\~ власності\~на землю\~(пункт\~17\~розд.\~X\~«Перехідні положення»\~Земельного кодексу\~України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Відповідно до роз`яснень, які надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 23 Постанови №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, \~ \~ \~ \~ зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Нормами статей 12, 13\~ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно із частинами 5, 6 статті 81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши надані представником позивачки докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки дійсно позивачка як спадкоємець має право на майно в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . Крім того наявними у справі доказами доведено правомірність та обґрунтованість позовних вимог у частині встановлення факту того, що померлий [PERSON] є батьком позивачки, а також той факт, що сертифікат про право на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] батьку позивачки. На підставі положень статей 133, 141 ЦПК України судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved