Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Петрунько Ірини Андріївни подала цивільній позов до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, що станом на 31.07.2023 року еквівалентно 36568,60 (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень згідно курсу НБУ. Факт позики грошових коштів відповідачу підтверджується договором позики грошових коштів засвідчених приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Душинською Н.В. від 06.09.2021 року під номером 2020. За вище вказаним договором позика мала бути повернута позикодавцюв строк до 07.10.2021 року. Однак станом на 31 липня 2023 року, відповідач по справі не виконав умов договору та не повернув позивачу грошові кошти отримані в борг. Розмір інфляції станом на 30.06.2023 року становить 13565,56 (тридцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять ) гривень. Три відсотки річних з простроченої суми згідно з розрахунку становить 1668,13 (одна тисяча шістсот шістдесят вісім) гривень, що складається з : 348,65 (триста сорок вісім) гривень за період з 06.09.2021 року по 31.12.2021 року; 1097,06 (одна тисяча дев`ятсот сім) гривень за період з 01.01.2023 року по 31.12.2022 року; 222,42 (двісті двадцять дві) гривні за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року. Вказує, що неодноразово намагався повернути свої кошти, але відповідач ухиляється від виконання зобов`язань. Відповідно до\~ ст.19 ч.4 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до \~ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача надійшла письмова заява з клопотанням розглянути справу у їх відсутність, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Судом встановлено, що [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, що станом на 31.07.2023 року еквівалентно 36568,60 (тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень згідно курсу НБУ. Факт позики грошових коштів відповідачу підтверджується договором позики грошових коштів засвідчених приватним нотаріусом Чернівецького нотаріального округу Душинською Н.В. від 06.09.2021 року під номером 2020. За вище вказаним договором позика мала бути повернута позикодавцюв строк до 07.10.2021 року. Однак станом на 31 липня 2023 року, відповідач по справі не виконав умов договору та не повернув позивачу грошові кошти отримані в борг. Розмір інфляції станом на 30.06.2023 року становить 13565,56 (тридцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять ) гривень. Три відсотки річних з простроченої суми згідно з розрахунку становить 1668,13 (одна тисяча шістсот шістдесят вісім) гривень, що складається з : 348,65 (триста сорок вісім) гривень за період з 06.09.2021 року по 31.12.2021 року; 1097,06 (одна тисяча дев`ятсот сім) гривень за період з 01.01.2023 року по 31.12.2022 року; 222,42 (двісті двадцять дві) гривні за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року. Згідно статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник , який просточив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дії особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи те, що відповідач не виконує обов`язки з повернення боргу, надав суду заяву в якій повністю визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути грошові кошти за договором позики. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 1073 грн. 60 коп. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно зі ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. У відповідності до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених [PERSON] , суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з задоволенням позову, з урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розміру наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, заяви відповідача про визнання вимог у сумі 51802,29 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача [PERSON] та стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правову допомогу. Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Outcome: approved