Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 02.12.2022 з рахунку [NUMBER] останньої, без її відома та без її згоди було списано грошові кошти, в сумі 100 224,91 грн. за рахунок збільшення кредитного ліміту. 02.12.2022 року Позивачці зателефонувала особа, що представилася начальником служби безпеки АТ КБ «ПриватБанк», з номеру [NUMBER] , та повідомив про необхідність пройти ідентифікацію для уникнення подальшого блокування карток через додаток «Приват 24». Через деякий час 02.12.2022 року, з карткового рахунку [PERSON] - [NUMBER] , відповідно до Виписки по картці/рахунку [NUMBER] було здійснено без розпорядження Позивача, операцію щодо збільшення кредитного ліміту та декілька переказів грошових коштів в наступних розмірах: 416,00 грн. (де 400,00 грн. сума операції, 16,00 грн. сума комісії банку), 6 240,00 грн. (де 6000,00 грн. сума операції, 240,00грн. сума комісії банку), 31 198,96 грн. (де 29 999,00 грн. сума операції, 1 199,96 сума комісії банку), 31 198,96 грн., (де 29 999,00 грн. сума операції, 1 199,96 сума комісії банку), 31 170,99 грн. (де 29 999,00 грн. сума операції, 1 170,99 сума комісії банку), на загальну суму 100 224,91грн.(сто тисяч двісті двадцять чотири гривні 91 коп.) Крім того, за використання так званого кредитного ліміту, банком було розпочато нарахування та з 01.02.2023 року списання відсотків з рахунку Позивача - [NUMBER] за ставкою 3,4 відсотка. Згоди на використання кредитного ліміту, списання, перерахування коштів 02.12.2022 року Позивач Відповідачеві не надавала, про що в установленому порядку повідомлено Правління АТ КБ «Приват банк» заявою від 30.01.2023 року вх. № 507415. За даним фактом Позивачкою 05 12.2022 року було написано заяву (ЄО 27723) до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про вчинення відносно неї кримінального правопорушення. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 05.12.2022 за № 12022105060000963 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України. Досудове розслідування на даний час триває. Позивач розпоряджень АТ КБ «Приватбанк» для проведення списання грошових коштів з її рахунку не надавала, рішення суду для проведення такого списання грошових коштів судами України з рахунку позивачки не приймалися, інші підстави для перерахування коштів, встановлені законом чи договором між сторонами на момент проведення їх списання були відсутні. 02.12.2022 позивач звернулася на гарячу лінію Відповідача з заявою про відновлення коштів на рахунку (id клієнта 34487546, заявка №16634317). Таким чином позивач просить Визнати незаконним самовільне, без її згоди перерахування та списання грошових коштів 02.12.2022 в розмірі 100 224,91 (сто тисяч двісті двадцять чотири гривні 91 коп), з рахунку [NUMBER] , що належить Позивачці. Зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», відновити на рахунку [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , відкритого на ім?я [PERSON] , ідентифікаційний, грошові кошти в сумі 100 224,91 (сто тисяч двісті двадцять чотири гривні 91 коп). Зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», скасувати відсотки нараховані за наслідками проведення операції з перерахування 02.12.2022 року, коштів в сумі 100 224,91 (сто тисяч двісті двадцять чотири гривні 91 коп). з рахунку [NUMBER] , відкритого на ім?я [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2023року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами позовного (спрощеного) провадження з викликом сторін. Від відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. АТ КБ «ПриватБанк» у відзиві зазначає, що банком було встановлено, що картка Позивачки о 15 годині 55 хвилин 02.12.2022 року додана до сервісу Apple Pay. Після чого за рахунком позивача були здійснені ряд операцій з переказу коштів о 15:57:26 - в сумі 29 999.00 грн, о 15:57:41 - в сумі 29 999.00 грн, о 15:57:56 - в сумі 29 999.00 грн, о 15:58:12 - в сумі 6 000.00 грн, о 15:58:52 - в сумі 400.00 грн. з використанням способу підтвердження- 3D Secure3D Secure - це сучасна технологія, розроблена міжнародними платіжними системами Visa (Verified by Visa) і Mastercard (Mastercard SecureCode) для ідентифікації держателя картки, який здійснює операцію, і максимально знизити ризик шахрайства по картці. Підвищення безпеки при здійсненні інтернет-платежів на сайтах, що підтримують технологію 3D Secure, відбувається за рахунок проведення додаткової ідентифікації держателя платіжної картки. Така ідентифікація забезпечується шляхом обов'язкового введення держателем картки одноразового пароля, який в ході операції автоматично надсилається Банком в SMS-повідомленні на номер мобільного телефону такого держателя. Відповідно до ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ у мережі Інтернет, є невід?ємною частиною долговору банківського обслуговування. Пунктами 2.1.4.5.1., 2.1.4.5.2. Умов передбачено, Клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбаченні цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних (п. 2.1.4.12.3. Умов). Крім того, відповідач зазначає, що Клієнт несе повну відповідальність за усі операції, які здійснюються за допомогою Карток, які є Електронним платіжним засобом, емітованим для обслуговування його рахунку. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою, (п.2.1.4.12.4., п.2.1.4.12.5., п.2.1.4.12.9. Умов). Банк не несе відповідальність за збереження коштів Клієнта у разі розголошення Клієнтом відомостей про логін та пароль третім особам. (п.2.3.1.2.12.2.Умов). Клієнт зобов`язаний не розголошувати відомості про логін та пароль третім особам. (п.2.3.1.2.10.3.Умов). Положеннями п. 2.1.4.12.5 Умов також встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, Відповідач вважає, що вина АТ КБ «ПриватБанк» у здійсненні транзакцій по рахункам позивача відсутня, і відповідно відсутні підстави задоволення позову. 06 жовтня 2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача [PERSON] надійшла Відповідь на відзив в якій вона просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач вважає відзив повністю не обґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до пункту 11 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. На думку Позивача, Відповідач не надає суду належних доказів на спростування доводів позивача, не довів, що Позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції; [PERSON] , як користувач карток своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази) коштів, позивач повідомила про цей факт банк та звернулася до правоохоронних органів. Міжнародні платежні системи Mastercard і Visa передбачають мождивість проведення процедури чарджбек, у перекладі з англійської термін «charge back» означає «поворотний платіж». Чарджбек можливий при оскарженні виконаної транзакції. Ініціатором може виступати і держатель картки і сам банк-емітент. Чарджбек проводиться найчастіше, якщо дані картки клієнта потрапили до шахраїв. У такій ситуації Відповідач зобов'язаний повернути клієнтові всю суму, списану з його карткового рахунку. При цьому банк-емітент взаємодіє з банком-еквайром, а також діє відповідно до процедури чарджбека, прийнятої платіжними системами. Однак, в порушення Міжнародних правил платіжних систем, Відповідачем не проведено процедуру «Сhargeback» за фактом оскаржуваного платежу по банківській карті [PERSON] , здійсненої 02.12.2022. Чим, відповідно, Відповідач допустив списання з рахунку Позивачки грошові кошти без її згоди на без її розпорядження. Позивач зазначає, що у Відзиві Відповідач посилається на той факт, що кошти виведені через термінал МОNO 011 протягом 1 хвилини 30 секунд: 02.12.2022 року в період з 15:57:26 год до 15:58:52 год. з підтвердженням 3D Secure - що фізично здійснити, отримати СМС повідомлення для підтвердження 3D Secure і підтвердити 5 різних платежі людині фізично не можливо. За такий короткий час. Позивачем, в судовому засіданні, подано Пояснення та відповідь ПАТ«ВФ Украі?на», Vodafone- оператор мобільного зв?язку. Останній надав відповідь контрактному користувачеві мобільного номеру [NUMBER] , яким користується [PERSON] , ПП «Самтекс дистрибуція», перелік вхідних СМС - повідомлень. Відповідно, до наданого ПАТ«ВФ Украі?на», Vodafone переліку, СМС повідомлень на мобільний номер Позивача [NUMBER] , 02.12.2022 року в період часу, коли було здійснено переказ коштів з використанням системи підтвердження платежу 3D - Secure: о 15:57:26 - в сумі 29 999.00 грн, о 15:57:41 - в сумі 29 999.00 грн, о 15:57:56 - в сумі 29 999.00 грн, о 15:58:12 - в сумі 6 000.00 грн, О 15:58:52 - в сумі 400.00 грн. - не надходило . Зазначене, за твердженням Позивача, в свою чергу, вказує на той факт, що [PERSON] в період часу з 15-57 год 02.12.2022 року по 15-58 не було надіслано СМС повідомлення 3D - Secure для підтвердження платежу та відповідна остання не підтверджувала їх здійснення. Крім того, у виписці по рахунку [NUMBER] клієнта [PERSON] зазначено що відбувся «переказ коштів зі своєї карти» , Відповідач же зазначає, що кошти перераховано за допомогою сервісу Apple Pay, що є послугою мобільного платежу, є системою для оплати товарів та послуг без можливості перерахування коштів на іншу карту. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] ідентифікаційний номер [NUMBER] , є держателем платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк» з рахунком [NUMBER] . 02 грудня 2022 року невідомі особи своїми шахрайськими діями заволоділи доступом до грошових коштів, які знаходилися на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім?я [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Вказані обставини відповідачем АТ «КБ «ПриватБанк» не спростовувались, а тому у відповідності до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. За фактом заволодіння грошовими коштами позивач [PERSON] 02 грудня 2022 року звернулася на «гарячу лінію» до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою (вимогою) про проведення службового розслідування та повернення грошових коштів у сумі 100 224,91грн, які були на картковому рахунку [NUMBER] , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] . Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за заявою Позивачки про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 05.12.2022 за № 12022105060000963 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України. Досудове розслідування на даний час триває. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що позивач [PERSON] є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг. Згідно зі ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пунктів 1,6,9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг, що відповідає й вимогам Цивільно-процесуального кодексу України, які викладені вище. Таким чином, провівши аналіз норм матеріального права в системному зв`язку із встановленими по справі фактичними обставинами, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71цс15 зазначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61 -3239св 18), від 20 червня 2018 року у справі №691/699/16-ц, (касаційне провадження №61 -16504св 18) вказану правову позицію підтримав. Верховний Суд у Постанові Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23), зазначив, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Сам факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних і допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною в таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомила про цей факт банк та звернулися до правоохоронних органів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимов в повному обсязі. Відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я позивача не є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, оскільки позивач [PERSON] , як користувач карток своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлена ставка 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1002,25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved