Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

позивач [PERSON] , в особі представника позивача за довіреністю [PERSON] ,\~ звернулася до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №105. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2023 року, спільного господарства не ведуть. Вона не має наміру поновлювати подружні відносини з відповідачем, на примирення не згодна. Спорів щодо спільного майна не мають. Діти перебувають на її утриманні.\~ Відповідач припинив належним чином забезпечувати дітей. Між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей. Відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, його стан здоров`я та матеріальне становище дозволяють надавати дитині належну матеріальну допомогу дітям. Посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Просить суд стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі половини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.25). Відповідач відзив на позов не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника позивача суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З 19 жовтня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №105. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Сторони по справі є батьками дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.8, 10, 12). Сторони не підтримують подружніх відносин з липня 2023 року, спільного господарства не ведуть. За змістом позову сімейне життя сторін не склалося. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Сторони зареєстровані разом з дітьми за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області №30173 від 30.08.2023р. (а.с.14), однак за змістом позову діти перебувають на її утриманні. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дітей. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Згідно із статтею 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від позивача надійшло клопотання, в якому просить після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем, тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, за змістом позову інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дітей. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183\~ Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання трьох дітей, розмір яких суд визначає 1/2 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 1073 грн. 60 грн., які складаються\~ з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду (а.с.3). Відповідно до ст.ст.110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved