Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

6 листопада 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/12515/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. 13 листопада 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Самборської Ю.Л. надійшла заява про розподіл судових витрат на правову допомогу з доказами на підтвердження вказаного. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 15 листопада 2023 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. 16 листопада 2023 року до суду від представника позивача адвоката Усачова О.Д. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 20 листопада 2023 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. 19 грудня 2023 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому були також викладені заперечення щодо визначеної представником позивача суми витрат на правову допомогу у розмірі 9329 грн. У судовому засіданні 19 грудня 2023 року представник відповідача підтримала свою заяву про розподіл витрат на правову допомогу, вказала, що до такої заяви додано всі докази на підтвердження заявленої суми в 7000 грн. Зазначила, що при визначені попередньої суми витрат було вказано 3000 грн, проте, оскільки розгляд справи відбувся за межами 2 місяців, вони погодили із відповідачем фіксовану суму витрат на правову допомогу у такому випадку у розмірі 7000 грн. Заперечила проти заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 9329 грн, вказала, що ним пропущено строк звернення із такою заявою до суду, подане клопотання про поновлення строку та причини зазначені в ньому не є поважними, а отже така заява має бути залишена без розгляду. Крім того, просила суд, у випадку поновлення строку представнику позивача на подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, зменшити витрати до 0 грн, враховуючи важкий майновий стан відповідача. Представник позивача у судове зсідання не з`явився, у заяві про ухвалення додаткового рішення просив суд розглядати заяву без його участі та участі позивача, та відмовити представнику відповідача у стягненні витрат на правову допомогу в повному обсязі, оскільки попередній розрахунок витрат відповідача був визначений в сумі 3000 грн та саме через дії представника відповідача розгляд справи було затягнуто. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд доходить до наступного висновку. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 6 листопада 2023 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволено частково. Призначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 19 липня 2023 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не пізніше ніж до досягнення ним 23 років. Судом встановлено, що заява від адвоката Самборської Ю.Л. про розподіл судових витрат на правову допомогу була подана 10 листопада 2023 року, що підтверджується відбитком пошти на конверті, в якому така заява надійшла до суду. Рішення у справі було ухвалено 6 листопада 2023 року, отже така заява подана представником позивача з дотриманням строків, визначених ЦПК України. Крім того, судом встановлено, що заява від адвоката Усачова О.Д. про ухвалення додаткового рішення у справі була подана 14 листопада 2023 року, що підтверджується відбитком пошти на конверті, в якому така заява надійшла до суду, тобто з пропуском строку, визначено нормами ЦПК України. Поряд з цим, адвокатом Усачовим О.Д. подано суду клопотання про поновлення строку для подання такої заяви із доказами, яке обґрунтовано тим, що про ухвалення рішення у справі він дізнався із заяви представника відповідача про розподіл судових витрат, яке отримано 13 листопада 2023 року, при оголошенні рішення суду він не був присутній, а станом на 14 листопада 2023 року текст рішення відсутній в ЄДРСР. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти поновлення строку на подання доказів та заяви, вказала, що представник позивача мав би належним чином дотримуватись процесуальних прав, не зловживати ними та цікавитись рухом справи. На сайті судової влади 6 листопада 2023 року було опубліковано результати розгляду поданої ним позовної заяви, а тому строк ним пропущено без поважних причин. Крім того, зазначила, що представник позивача не надіслав їй заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами, а така заява надійшла їй від суду, а отже такі докази, з урахуванням приписів норм ЦПК України, не мають братись до уваги судом та мають були залишені без розгляду. Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України). Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України). У відповідності до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Аналіз положень статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, що унеможливлює розгляд судом питання розподілу судових витрат без поновлення цього строку. Отже, за наявності відповідного клопотання сторони про поновлення пропущеного строку для подання доказів понесених витрат на правову допомогу, вона має бути розглянуто судом. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 205/213/20. Судом встановлено, що розгляд справи в цілому та проголошення вступної та резолютивної частин рішення суду відбулось у відсутність позивача та її представника, яка подавала заяви про розгляд справи у їх відсутність. Отже, 6 листопада 2023 року, коли було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду представник позивача та позивач не були присутні у судовому засіданні, що підтверджується й протоколом судового засідання від 6 листопада 2023 року. Відповідно до відомостей, що містять в ЄДРСР, вбачається, що текст вступної та резолютивної частини рішення суду як і повний текст судового рішення було надіслано судом до реєстру в день складання повного тексту судового рішення - 14 листопада 2023 року та оприлюднено 15 листопада 2023 року. Суд відхиляє твердження представника відповідача про те, що на офіційному сайті «Судова влада» 6 листопада 2023 року був наявний результат розгляду позовної заяви, а саме проте, що позов задоволено частково, зважаючи на те, що функціонал вказаного сайту не надає можливість оприлюднення результату розгляду справи до надсилання відповідного судового рішення до ЄДРСР. Отже, з урахуванням зазначеного, з огляду на те, що представником позивача заява про ухвалення додаткового рішення у справі разом із доказами була надіслана суду на наступний день після отримання копії заяви представника відповідача про розподіл судових витрат, зважаючи на те, що у позовній заяві представником зазначалось про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу та про те, що остаточні докази будуть подані у строки визначені ЦПК України, суд визнає поважними причини пропуску представником позивача строку на подання доказів понесених витрат та приходить до висновку, що такий строк підлягає поновленню. Суд також відхиляє доводи представника відповідача про наявність підстав для залишення без розгляду подані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, з підстав не надсилання їй таких адвокатом Усачовим О.Д., а надсилання їх судом, зважаючи на те, що адвокат Самборська Ю.Л. отримала таку заяву та докази завчасно до судового засідання, мала змогу з ними ознайомитись, подала письмове клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, висловила свої усні заперечення у судовому засіданні із детальною оцінкою самої заяви та кожного долученого до неї доказу, а отже відсутні докази стверджувати про те, що такі дії представника позивача позбавили представника відповідача можливості заперечити проти розміру витрат, про відшкодування яких ставиться питання, а залишення без розгляду доказів, з підстав їх надсилання судом, а не представником позивача є надмірним формалізмом. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Отже, нормами чинного законодавства визначено право сторін договору про надання правової допомоги визначати вартість наданих/отриманих послуг на власний розсуд чи фіксованою сумою чи обрахунком з урахуванням вартості однієї години роботи та кількості потрачених годин. При цьому, виконавець, який надає певний вид послуг має право на власний розсуд, в залежності від складності певної дії, визначати вартість її за годину. Щодо розміру витрат на правову допомогу, заявлених представником позивача. Разом із позовною заявою суду було долучено копії: ордеру, виданого на представництво інтересів позивача у Дарницькому районному суді м. Києва, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. До заяви про ухвалення додаткового рішення у справі представником позивача було долучено договір про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року б/н, укладений між адвокатом Усачовим О.Д. та позивачем. Відповідно до пункту 1.1 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе здійснення захисту, представництво та надання інших видів правової допомоги/ професійної правничої допомоги особисто та/або із залученням інших адвокатів, помічників адвокатів на умовах та порядку, що визначені цим договором. Згідно із додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року вказана угода визначає порядок оплати юридичних послуг адвоката у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вартість послуг становить 950 грн за годину. Також представником позивача надано суду акт № 1 про прийняття-передачу наданих послуг від 3 листопада 2023 року, в якому визначений вид послуг, вартість за годину, кількість витрачених годин та загальна вартість 9329 грн. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на підставу та предмет позову, зміст позовної заяви, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням клопотання представника відповідача про зменшення витрат позивача на правову допомогу до 0 грн, зважаючи на те, що представник позивача в жодному судовому засіданні під час розгляду позову не брав участь, враховуючи те, що долучені до позовної заяви докази не вимагали у адвоката витрат часу на їх збирання (з огляду на зауваження представника відповідача, що аналогічні докази долучались представником позивача до заяви про стягнення аліментів на дитину у іншій справ, де предметом розгляду були вимоги про стягнення аліментів на сина до його повноліття), з огляду на те, що відповідь на відзив подавалась безпосередньо позивачкою та будь-яких доказів того, що адвокат Усачов О.Д. має до неї відношення суду не надано (підписана нею, відсутні будь-які реквізити представника позивача, зміст викладено від першої особи, відправник на конверті - позивач), враховуючи також, що заяви про розгляд справи у відсутність позивача та її представника також підписані/надіслані самою позивачкою, зважаючи на те, що у позовній заяві орієнтовний розмір витрат на правову допомогу визначався в сумі 6000 грн, з огляду на ціну позову - 7000 грн, часткове задоволення позовних вимог (для позивача 28,57% від заявлених вимог), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, суд вважає, що заявлені витрати представником позивача не відповідають критерію розумності, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення правничої допомоги у розмірі 1500 грн. Щодо розміру витрат на правову допомогу, заявлених представником відповідача. До відзиву на позовну заяву представником відповідача долучались копія ордеру на представництво інтересів відповідача у Дарницькому районному суді м. Києва та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. До заяви про розподіл судових витрат представником відповідача долучено копію договору про надання правової допомоги від 8 червня 2022 року б/н, укладений між відповідачем та адвокатом Самборською Ю.Л. Відповідно до пункту 1 договору адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: надання юридичних консультацій з приводу захисту прав та охоронюваних законом інтересів клієнта в усіх судових, правоохоронних та інших органах державної влади та місцевого самоврядування. Пунктом 12 договору визначено, що вартість послуг обумовлюється додатково укладеним протоколом погодження вартості послуг. Відповідно до протоколу погодження вартості послуг від 16 серпня 2023 року протокол складено на надання послуг у справі № 753/12515/23 у суді першої інстанції (Дарницький районний суд м. Києва). У пункті 3 протоколу зазначено, що сторони погодили попередню фіксовану вартість наданих послуг у розмірі 3000 грн. За умовами пункту 4 протоколу у випадку тривалості судового провадження у справі № 753/12515/23 більше двох місяців (починаючи від дати відкриття провадження у справі 7 серпня 2023 року) фіксована вартість збільшується до розміру 7000 грн, яка є остаточною і не залежить від кількості наданих послуг та часу, витраченого адвокатом на надання таких послуг. Також представником відповідача суду надано акт приймання-передачі наданих послуг правової допомоги від 6 листопада 2023 року, в якому зазначені види наданих послуг та дата їх надання, та який підписаний відповідачем та адвокатом Самборською Ю.Л., а також копії платіжних інструкцій від 21 серпня та від 6 листопада 2023 року про оплату відповідачем адвокату коштів у загальному розмірі 3000 грн за надання правової допомоги від 8 червня 2022 року. Таким чином, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на підставу та предмет позову, зміст відзиву на позовну заяву, долучені до нього докази, зміст та обсяг заперечень на відповідь на відзив, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням клопотання представника позивача про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, що розцінюється судом як клопотання про зменшення витрат відповідача на правову допомогу до 0 грн, зважаючи на те, що двічі судові засідання у справі відкладались саме за клопотанням представника відповідача (перше 27 вересня 2023 року в тому числі з метою отримання відповіді на адвокатські запити до Пенсійного фонду України, ДПІ у Дарницькому р-ні м. Києва, Обухівської ДПІ у Київській області, які були надіслані адвокатом у день судового засідання; друге 12 жовтня 2023 року - для витребування доказів від ПФУ стосовно доходів позивачки), з огляду на ціну позову - 7000 грн, часткове задоволення позовних вимог (для відповідача 71,43 % від заявлених вимог), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, суд вважає, що заявлені витрати представником відповідача підлягають частковому задоволенню в розмірі 4000 грн. Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи приписи частини 10 статті 141 ЦПК України, суд доходить висновку, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн (4000 грн (з позивача на користь відповідача) - 1500 грн (з відповідача на користь позивача). На підставі викладеного та

Outcome: partial