Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

КП "Харківські теплові мережі" 07.08.2023 року звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 81277,49 грн. та судовий збір в сумі 2684 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.01.2015 року по 30.06.2023 року у розмірі 81277,49 грн. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 01.09.2023 року подано відзив на позовну заяву, в якому вони просять відмовити в задоволенні позову. Доводи відзиву обґрунтовують тим, що позивач звернувся до суду з пропуском строків позовної давності, а тому відповідачі заперечують проти задоволення позовних вимог в частині заборгованості за період з 01.01.2015 року по 01.07.2020 року. Також вказують на те, що вони визнають заборгованість за період з 01.07.2020 року по 01.07.2023 року, яка складає 27924,42 грн. 01.09.2023 року відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності. Крім того, відповідачем [PERSON] до матеріалів справи долучено копію квитанції про сплату заборгованості за послуги з підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання у сумі 2461,58грн. та оновлені довідки про нарахування та оплату за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються КП "Харківські теплові мережі". Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Постанова №630), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п. 18 Постанови № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем за період з 01.01.2015 року по 30.06.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 81277,49 грн. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просять застосувати до позовних вимог наслідки пропуску строку позовної давності, про що зазначено у відзиві та відповідній заяві. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої\~статті 261 ЦК України\~при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. При цьому, указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який було в подальшому продовжено Указом Президента України. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». У пункті 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 2120-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії воєнного, надзвичайного стану. Враховуючи, що з 24.02.2022 року в зв`язку з введенням воєнного стану, строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії воєнного, надзвичайного стану, позовні вимоги з 24.02.2019 року заявлені в межах строку позовної давності. При цьому, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за період до 24.02.2019 р. задоволенню не підлягають, оскільки заявлені поза межами строку позовної давності, і про застосування строку позовної давності відповідачі подали відповідну заяву. Щодо розміру заборгованості за період з 24.02.2019 року по 30.06.2023 року, то суд приймає до уваги відомості, що містяться в довідці про нарахування та оплату за послуги з постачання теплової енергії та довідці про нарахування та оплату за послуги з постачання гарячої води, виданих КП "ХТМ" та долучених до справи 12.09.2023 року відповідачем [PERSON] , оскільки з 01.01.2022 року оплата за постачання гарячої води та оплата за постачання теплової енергії розділені та вносяться на різні рахунки, що відображено у відповідних довідках. Крім того, у довідці про нарахування та оплату за послугу з постачання гарячої води відображено проведену відповідачем [PERSON] після подання позову до суду оплату послуг, станом на серпень 2023 року заборгованість за гарячу воду відповідачами сплачена. Відповідно до довідки про нарахування та оплату за послуги з постачання теплової енергії в ній акумульовані відомості про нарахування та оплату за постачання теплової енергії за весь період користування послугами та гарячої води за період до 01.01.2022 року. За період з 24.02.2019 року по 30.06.2023 року в межах строку позовної давності у відповідачів наявна заборгованість за послуги, надані КП "ХТМ", у розмірі 26191,71 грн. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості за оплату послуг з опалення та постачання гарячої води за період з 24.02.2019 року по 30.06.2023 року у розмірі 26191,71 грн. Таким чином, позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 32,23%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 865,05 грн. (2684 грн.*32,23/100) підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial