Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2023 р. у цій справі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, задоволено повністю. Під час розгляду справи представником відповідача адвокатом Вишняковою І.О. заявлено, що докази на підтвердження понесених відповідачкою [PERSON] витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після проголошення рішення суду. У зазначений вище строк адвокатом Вишняковою І.О. подано заяву про ухвалення по справі додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] понесених нею витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Судом призначений розгляд вищевказаної заяви на 20.12.2023 р. В судове засідання 20.12.2023 р. сторони по справі та їх представники не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися. Заявницею адвокатом Вишняковою І.О. подана заява про розгляд справи за її відсутності. Позивачем надані пояснення з приводу вищевказаної заяви, в якій він зазначає, що договір про правову допомогу укладений між відповідачкою [PERSON] та адвокатом Вишняковою І.О. набагато раніше ніж пред`явлений цей позов, тому вважає, що в заявлену суму входить вартість витрат на допомогу і поза межами цієї справи. Також зазначає, що витрати на правову допомогу заявлені понад граничні розміри встановлені законодавством, надані докази на підтвердження витрат не є належними, заявлена сума не спів мірною зі складністю справи. Адвокатом Вишняковою І.О. надані додаткові пояснення з приводу вищевказаних заперечень позивача. в яких вона зазначає, що заявлені позивачем обставини в запереченнях не відповідають дійсності та суперечать доказам у справі та правовим висновкам Верховного Суду з питань стягнення правових витрат. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у справі необхідно постановити додаткове рішення з наступних підстав. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вже було зазначено, представницею відповідачки під час розгляду заявлено про подання доказів на підтвердження понесених витрат після ухвалення рішення, та у встановлені законом строки подані заявлені докази, що є підставою для ухвалення додаткового рішення у цій справі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені адвокатом Вишняковою І.О. вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Судові витрати складаються також з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно з положенням частини другої статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в задоволенні позову - на позивача. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно достатті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). За змістом статті 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на зазначене, положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137\~ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем в наданих поясненнях, по суті, заявлено в тому числі і про зменшення заявлених відповідачкою витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат відповідачкою в особі адвоката надано копії: - Договору про надання правової допомоги від 16.09.2022 р., та додатку №2 до нього, укладених між відповідачкою [PERSON] та адвокатом Вишняковою І.О., відповідно до яких, сторони домовилися, що за представництво інтересів та іншу правову допомогу в межах цієї справи, [PERSON] має сплатити винагороду за наступні види правничих послуг: представництво інтересів в судових засіданнях з розрахунку 2000,00 грн./судодень, складання процесуальних документів у межах справи 1500 грн./год. За результатами надання правової допомоги складається Акт, що підписується сторонами договору; - Акту №2 від 20.10.2023 р. прийому-передачі наданих послуг, підписаного [PERSON] та адвокатом Вишняковою І.О., відповідно до якого останнього надані позивачці наступні правничі послуги: 26.06.2023 р. складання та подання відзиву на позову вартістю 3000,00 грн. (2 години, за кожну по 1500,00 грн.; 26.06.2023 р. представництво інтересів в судовому засіданні 2000,00 грн. за судодень; 15.08.2023 р. складання та подання заперечень на відповідь на відзив - 1500,00 грн. за годину; 17.10.2023 р. представництво інтересів в судовому засіданні - 2000,00 грн. за судодень; 20.10.2023 р. складання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення -1500,00 грн. за годину; - довідки про отримання адвокатом Вишняковою І. від відповідачки [PERSON] грошових коштів по сплаті наданих правничих послуг у цій справі у розмірі 10000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.Відповідачем у відзиві на позов, по суті заявлено клопотання про зменшення суми правових витрат до 1500,00 грн., з урахуванням складності справи та наданих по ній правових послуг. Дана справа не відноситься до категорії складних справ. Суд, враховує наявність заяви відповідача про зменшення розміру правових витрат, вважає, що розмір витрат позивача на оплату професійної правової допомоги не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. З огляду на вищезазначене, з урахуванням складності справи, суті отриманих відповідачкою правових послуг, їх необхідності, розумності розміру їх оплати, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. (з розрахунку: витрати за надані послуги з представництва у двох судових засіданнях загальною вартість 4000,00 грн. (по 2000,00 грн. за судодень); послуги зі складання відзиву 1000,00 грн.; послуги зі складання заперечень на відповідь на відзив, заяви про ухвалення додаткового рішення по 500,00 грн. за кожну послуги), інші заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial