Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Орган опіки і піклування - виконавчий комітет Полонської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просив: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину; позбавити [PERSON] батьківських прав відносного його дочки [PERSON] ; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] , а також стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. В обґрунтування вимог представник позивача вказував, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дочки [PERSON] від першого шлюбу з [PERSON] , та малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] народжених у другому шлюбі з [PERSON] . [PERSON] з народження проживає у своєї баби [PERSON] , котра займається її вихованням та утриманням, а її батько [PERSON] самоусунувся від виховання дочки, місце його перебування невідоме та за повідомленням органу державної виконавчої служби останній перебуває у розшуку у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів на утримання дочки. Молодші діти разом з батьками деякий час проживали у с. Буртин Шепетівського району, але згодом батьки почали вживати алкогольні напої, в будинку постійно було чути бійки та лайки, а тому [PERSON] разом з дітьми повернулася до своєї матері [PERSON] у м. Полонне, а [PERSON] поїхав до своєї матері у м. Старокостянтинів. Через асоціальний спосіб життя і зловживання алкогольними напоями він свої батьківські обов`язки не виконує, зі слів його матері [PERSON] він ніде не працює, двічі був засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі. Мати та батьки дітей контакту зі школою не підтримують, навчальними досягненнями дітей не цікавляться, батьківські збори не відвідують та з вчителями не спілкуються. З 30.08.2022 року по 12.06.2023 року діти [PERSON] та [PERSON] перебували в центрі соціальної та психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство», мати регулярно відвідувала дітей, привозила їм гостинці у виді солодощів, а її співмешканець на початку навчального року надав потрібні кошти на друковані зошити, однак за час перебування у центрі мати дітей додому на вихідні не забирала, а забирала їхня баба [PERSON] , котрій і було повернуто дітей для виховання. Відповідачка в грудні 2022 року переїхала проживати до свого співмешканця у с. Адамів Шепетівського району, з яким також проживає його мачуха (пенсіонерка, інвалід) та повнолітній брат, умови проживання незадовільні, а будинок знаходиться в аварійному стані, сама ж [PERSON] зловживає спиртними напоями, має занедбаний вигляд, а тому перебування молодших дітей разом з матір`ю негативно впливатиме на їх життя. Згідно ухвали судді від 07.08.2023 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання, котре 20.10.2023 року закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Вощатинський О.О. позов підтримав та просив його вимоги задовольнити із наведених вище підстав. Зазначив, що з 09.11.2023 року діти [PERSON] та [PERSON] вилучені у ЦСПРД «Щасливе дитинство», так як мати зловживає алкогольними напоями, в будинку холодно та брудно, [PERSON] в будинку палить цигарки, дітей не годує, а саме під час перевірки об 11:00 годині діти ще не снідали, діти не відвідують школу, а їхні батьки участі у вихованні та утриманні дітей не приймають. Відповідачка [PERSON] при розгляді справи позов визнала частково, заперечила проти наявності фактів, що діти погано харчуються та не відвідують школу, пояснивши, що дані обов`язки вона виконує належним чином, про дітей піклується, має власне господарство, однак ніде не працює, заробляє на життя тимчасовими заробітками. Також вказала, що вона робить ремонт вдома для того, щоб створити належні умови для проживання дітей, котрих вона бажає повернути з реабілітаційного центру, де вони наразі знаходяться. У зв`язку з цим судом їй було надано відповідний строк та оголошено перерву в судовому засіданні, в яке вона не з`явилася. За повідомленням представника позивача, при спробі обстеження умов проживання [PERSON] , вона зачинилась у будинку та відмовилась впускати представників органу опіки і піклування та поліції, висловлювалася нецензурною лайкою та повідомила, що на суд з`являтися не буде, так як бажає, щоб її лишили в спокої. Разом з тим, під час огляду кімнат через вікна будинку було виявлено, що там усе без змін: брудно, речі розкидані, в будинку антисанітарія. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не з`являлися, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать дані рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень [PERSON] , та довідка відділення Укрпошти про відсутність [PERSON] за зареєстрованою адресою місця проживання, що відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається належним врученням судової повістки. У встановлений судом строк відзиви на позов не подали. Допитані судом діти в присутності педагогів [PERSON] та [PERSON] пояснили, зокрема, неповнолітня [PERSON] не заперечила проти позбавлення її батьків батьківських прав відносно неї, зазначила, що з трьохрічного віку проживає з бабусею, батька не пам`ятає, з матір`ю спілкується приблизно один раз в місяць, протягом 2018-2020 років мати проживала разом з ними у бабусі, але вона не бажає проживати з матір`ю. Також пояснила, що зі слів молодших брата та сестри вони за час спільного проживання з матір`ю скаржилися на умови проживання. Малолітні [PERSON] та [PERSON] пояснили, що за час проживання з матір`ю, вона рідко вживала алкогольні напої, частіше випивав її співмешканець, який тоді погано ставився до них. Вказали, що вони іноді пропускають школу та бувають голодними, але в будинку тепло та у них є свої ліжка, тому вони бажають проживати разом з мамою у с. Адамові. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку [PERSON] та думку її дітей, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] являється матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком [PERSON] , а [PERSON] батьком [PERSON] та [PERSON] , що стверджується даними свідоцтв про народження названих дітей. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 указаної Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно ч.ч.2, 5 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Однак, відповідачі участі у вихованні та утриманні дітей не приймають, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчання дітей, що підтверджується даними самого позову та: наказу № 37 від 02.12.2019 року служби у справах дітей Полонської районної державної адміністрації про взяття на облік малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах; акту обстеження умов проживання [PERSON] від 18.08.2022 року, згідно якого вона проживала разом з двома молодшими дітьми та своїм співмешканцем [PERSON] по [ADDRESS] , умови проживання незадовільні, так як в будинку брудно, розкидані речі та сміття, діти на час перевірки перебували у сусідів, а відповідачка із співмешканцем знаходилися в стані сп`яніння, у зв`язку з чим з матір`ю дітей проведено бесіду щодо створення належних для проживання дітей і попереджено останню про вилучення дітей вразі невиконання нею батьківських обов`язків; повідомлення від 17.05.2023 № 91 служби у справах дітей Кам`янка-Бузької міської ради про відсутність [PERSON] у місці проживання понад десять років та його перебування у розшуку у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , присуджених рішенням Полонського районного суду від 30.09.2008 року; повідомлення служби у справах дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 05.05.2023 № 01-15/117 та акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 18.04.2023 року, за яким останній проживає разом з матір`ю-пенсіонеркою, ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, двічі був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі, на час перевірки перебував в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим спілкування було неможливим, його мати [PERSON] повідомила, що не має можливості опікуватися онуками через незадовільні матеріально-побутові умови та спосіб життя сина; повідомлення комунального некомерційного підприємства Центру первинної медико-санітарної допомоги Полонської міської ради від 17.05.2023 № 428 про те, що за інформацією сімейного лікаря на медичний огляд старшу дитину завжди супроводжує її баба [PERSON] , а молодших дітей з 2018 року супроводжує їхня мати; довідок Полонського ліцею № 2 від 04.05.2023 № 90/03-23, в якому навчається неповнолітня [PERSON] , та Полонського ліцею № 4 від 07.06.2023 №№ 101, 102, де навчаються малолітні [PERSON] та [PERSON] , згідно котрих їхня мати навчанням дітей не цікавиться, школу не відвідує та з вчителями не спілкується; довідки депутата Полонської міської ради [PERSON] від 15.05.2023 року про те, що разом з [PERSON] на протязі 14 років проживає її онука [PERSON] , а ї мати участі у вихованні дочки не приймає; повідомлення ЦСПРД «Щасливе дитинство» від 15.03.2023 № 29, за яким двоє малолітніх дітей [PERSON] з 30.08.2022 року перебували на повному державному утриманні та проходили курс соціально-психологічної реабілітації, за період якого мати регулярно провідувала дітей; акту оцінки потреб дітей та висновку оцінки потреб сім`ї від 26.01.2023 року, складених відділом соціальної роботи з населенням, згідно яких діти не проживають в сім`ї через недбале ставлення матері та бездоглядність, зокрема, незадовільний стан помешкання [PERSON] та брак мінімальних побутових умов, її безвідповідальне ставлення до батьківських обов`язків; погодження служби у справах дітей від 12.06.2023 № 227 про передачу малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з ЦСПРД «Щасливе дитинство» в рідну сім`ю при умові їх проживання у баби [PERSON] ; висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відносно їхніх дітей та рішення виконавчого комітету Полонської міської ради ОТГ від 12.06.2023 № 123; актів обстеження умов проживання [PERSON] від 06.11.2023 року та 27.12.2023 року, тобто на час розгляду справи судом в будинку антисанітарія, холод та відсутні продукти харчування, мати дітей перебуває в стані сп`яніння, ніяких дій для покращення побутових умов проживання для дітей не вчиняє; характеристик психоемоційного стану дітей [PERSON] та [PERSON] із опорного закладу освіти від 14.12.2023 №№ 291, 292, згідно яких вбачається, що сигнали тривоги для дітей є стресом, однак за час їх перебування у «Щасливому дитинстві» діти стали спокійніші. За усним повідомленням представника служби у справах дітей Вощатинського О.О. з 09.11.2023 року молодші діти [PERSON] повторно вилучені у матері та знаходяться на повному державному утриманні у ЦСПРД «Щасливе дитинство» за адресою: [ADDRESS] . З висновку органу опіки і піклування - виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади вбачається, що вказаний орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) не проявляють про неї батьківської турботи, хоча мають таку можливість. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків - [PERSON] та [PERSON] щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , а [PERSON] щодо своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а також небажання [PERSON] спілкуватися та проживати разом з матір`ю і факт її проживання майже з самого народження з бабою, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в цій частині. В той же час, зважаючи на те, що згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки одного із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в позові про позбавлення цих прав з попередженням відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Суд має право також вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси) (п.18 названої вище постанови Пленуму ВСУ). Сам факт перебування дітей [PERSON] та [PERSON] на обліку у службі у справах дітей як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах та винесення попереджень матері у неналежному вихованні дітей, проведення профілактичних з нею бесід є лише формальними мірами та не є достатньою підставою для висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її молодших дітей. Відтак, беручи до уваги думки малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] щодо їх волі не розлучатися з матір`ю, суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її двох малолітніх дітей не відповідатиме інтересам цих дітей, тому є не доцільним позбавляти останню батьківських прав. Однак, з врахуванням існуючих незадовільних умов для проживання дітей, останніх слід відібрати у матері та передати їх органу опіки і піклування, а [PERSON] попередити щодо зміни свого ставлення до виховання дітей. За положеннями ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 2). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (частина 3). Так, згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ч.1 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною третьою статті 193 СК України встановлено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Отже, з врахуванням обставин названих в ст.182 СК України, розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також з [PERSON] на утримання його дітей, має становити з обох батьків по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на дітей має відбуватись шляхом перерахування на особисті рахунки дітей, відкриті у відділенні Державного ощадного банку України. Для цього позивача слід зобов`язати відкрити зазначені особисті рахунки у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір: з [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 2147,20 грн. з кожного (за вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів), з [PERSON] в сумі 1073,60 грн. (за вимогу про позбавлення батьківських прав).

Outcome: partial