Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 5,62 гектара, яка розташована на території колишньої Осинівської сільської ради Ширяївського району, нині - територія Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, право на яку посвідчено Державним актом серії РІ №461620, виданим 18.04.2003 року Ширяївською РДА. Зазначену земельну ділянку [PERSON] заповіла [PERSON] відповідно до заповіту від 01.03.2004\~року, про існування такого заповіту останній дізнався поза межами строку прийняття спадщини. У зв`язку з чим, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Представник позивача [PERSON] надав суду заяву в якої підтримав заявлені вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Згідно\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, за життя [PERSON] мала на праві власності земельну ділянку площею 5,62 гектара, яка розташована на території колишньої Осинівської сільської ради Ширяївського району, нині - територія Ширяївської селищної ради Березівського району Одеської області, право на яку посвідчено Державним актом серії РІ №461620, виданим 18.04.2003 року Ширяївською РДА. 01.03.2004 року Осинівським сільським головою [PERSON] посвідчено заповіт [PERSON] , відповідно до якого вище вказана земельна ділянка заповідалась [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] повторно видане 15 серпня 2017 року Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки. З метою прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Ланової H.A., однак у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, про що надано письмові рекомендації щодо необхідності звернення до суду. Відповідно до Витягу №74085547 зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, інші спадкоємці з питань спадкування не звертались. Судом встановлено, що про складання [PERSON] заповіту на його користь йому відомо не було. Про наявність вказаного заповіту позивач дізнався вже поза межами строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~ про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно п. 24\~Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування"\~Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За правовою позицією Верховного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, необізнаність особи про наявність заповіту, складеного на її користь, якщо спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, свідчить про поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачає, що суди застосовують при розгляді справи\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] проте в силу того, що не був обізнаний про наявність заповіту на його ім`я, вчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини, враховуючи відсутність інших спадкоємців, у зв`язку з чим визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлої не порушить прав, свобод чи інших інтересів інших осіб, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved