Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У листопаді 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою у якій просить змінити розмір аліментів, призначених за судовим наказом Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року у справі № 207/2846/17, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом збільшення їх розміру з 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до дня досягнення сином повноліття, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3717 гривень 47 коп. Судові витрати покласти на Відповідача. Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що згідно судового наказу виданого Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року з відповідача [PERSON] , на її, [PERSON] , користь стягуються аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі\~1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу відкрито ВП № 56792472. Стягнення зменшеної частки розміру аліментів, на утримання спільного сина [PERSON] , станом на 2017 рік було обумовлено тим, що на утриманні відповідача перебував його син від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] . Стягнення аліментів на утримання сина відповідача від першого шлюбу [PERSON] відбувалося на підставі рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 09 вересня 2008 року. Так як син Відповідача - [PERSON] , [INFO] , вже досягнув віку повноліття, виконавче провадження № 52196339 було закрито, а стягнення аліментів на утримання сина Відповідача припинено. На даний час правова підстава, яка слугувала підґрунтям для сплати відповідачем зменшеного розміру аліментів, на утримання їх спільного сина [PERSON] , наразі відпала. Тому позивачка вважає за доцільне просити суд збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частки на 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття. Також, вважає за можливе, разом з позовними вимогами про збільшення розміру аліментів, розглянути вимогу щодо додаткових витрати на утримання дитини. З 2018 року у [PERSON] почав поступово знижуватися рівень слуху. Впродовж тривалого часу дитина обстежувалася та приймала лікування у місті Кам`янське, однак лише у 2023 року дитині встановили коректний діагноз у місті Дніпро. На сьогоднішній день сину [PERSON] , необхідні регулярні специфічні обстеження та консультації у вузьких спеціалістів, періодичні лікування, прийом високовартісних медикаментів з метою збереження наявного рівня слуху та не допущення прогресування. З липня 2023 року по теперішній час дитина регулярно спостерігається у лікарів, зокрема, у сурдолога, отоларинголога, рентгенолога, що підтверджується консультаційними висновками спеціалістів та результатами обстежень. Відповідно до висновків лікаря отоларинголога, встановлено, що у дитини тубоотит та кохлеарний неврит. Лікарем отоларингологом було рекомендовано лікування та консультація з лікарем-сурдологом. Згідно з консультаційними висновками лікаря-сурдолога, встановлено діагноз дитині - правобічна сенсоневральна глухота. Лікарем сурдологом було призначено лікування, обстеження МРТ головного мозку 1.5 Т з плановим контрастуванням та подальше спостереження у сурдолога. Так як у дитини вищезазначені захворювання є хронічними, йому необхідне періодичне лікування та спостереження у лікарів, що є ще однією правовою підставою для стягнення з батька, вже понесених позивачкою, додаткових витрат на лікування дитини. Вона понесла наступні додаткові витрати на лікування дитини, а тому правомірно розраховує на компенсацію з боку батька 50% вартості отриманих медичних послуг та придбаних медичних препаратів: 1) відповідно до Акту надання послуг № 6857 від 22 вересня 2023 року складеним ТОВ «ПСМ-2» Медичний центр «Країна Здоров`я», [PERSON] були надані послуги на загальну суму 1530 грн. 2) відповідно до квитанцій «Регіонального медичного центру родинного здоров`я» ДОР та медичних висновків, були отримані платні консультації лікаря-сурдолога на загальну суму 670 грн. 3) було проведено дослідження МРТ головного мозку з контрастом, вартість якого, відповідно до квитанцій ТОВ «МЕДІКУМ-ЛП» склала 2 400 грн. Також, на виконання рекомендацій лікарів, для лікування дитини нею було придбано ліки, на загальну суму - 2834,95 грн., що також підтверджується чеками. Таким чином загальна сума додаткових витрат, яку вона понесла на лікування спільного з відповідачем сина за період з липня 2023 року по теперішній час складає 7434,95 грн. Докази оплати Позивачем консультацій, досліджень та ліків додаються до позовної заяви. З наведених вище підстав, вважає за можливе стягнути з відповідача 50% вартості отриманих медичних послух та придбаних медичних препаратів, які вона понесла на лікування їх спільної дитини, [PERSON] , у сумі 3 717, 47 грн. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, повинен допомагати дитині, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, її представник надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивачки та обставини, якими вони обгрунтовані визнав у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (арк.с.17), дитина проживає разом з позивачкою. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, заочним рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська від 01 лютого 2019 року, шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано (арк.с. 20), відповідач проживає окремо від дитини. Судовим наказом\~Баглійського районного\~суду міста\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області від\~17\~жовтня 2017\~року стягнуто\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~аліменти на\~утримання малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] у\~розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (арк.с. 21). Відповідно до\~копії свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданого Південним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Кам`янське Кам`янського\~району Дніпропетровської\~області Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства \~юстиції \~(м.\~Дніпро),\~ [PERSON] та [PERSON] , 08.10.2022 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 407, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (арк.с.19). Cудом встановлено, що син відповідача від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, виконавче провадження № 52196339 було закрито, а стягнення аліментів на його утримання припинено, що підтверджується роздруківкою з АСВП (арк.с.23).\\ Відповідно до копій медичних документів судом встановлено, що в малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відповідно до висновків лікаря отоларинголога, діагностовано тубоотит та кохлеарний неврит; лікарем-сурдологом встановлено діагноз дитині - правобічна сенсоневральна глухота, а також дитина з липня 2023 року по теперішній час дитина регулярно спостерігається у лікарів, зокрема, у сурдолога, отоларинголога, рентгенолога, також дитині було проведено ряд обстежень та надано консультації щодо захворювання у різних медичних спеціалістів ( арк. с. 24-33). Відповідно до копій квитанцій позивачкою було сплачено кошти за придбані медикаменти та проведення медичних обстежень дитини на загальну суму 7434 грн. 95 коп. ( арк. с. 34-37). За змістом\~ст. 180СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою\~статті 181СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~статті 182СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша\~статті 192СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тим самим відзначається, що у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища чи погіршенням стану здоров`я отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, та, відповідно, погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Крім того, згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З урахуванням зазначених вище обставин, вирішуючи питання про збільшення розміру стягнення аліментів, які необхідно стягувати з відповідача як платника аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, - сина [PERSON] , [INFO] , суд відповідно до статті 182 СК України, враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей, враховуючи, що відповідач не заперечував проти збільшення розміру аліментів, є молодою, працездатною особою, враховуючи, що законодавчо визначений розмір аліментів, які стягуються з платника аліментів на одну дитину становить частину заробітку (доходу), щодо наявності інших осіб на утриманні відповідача не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, та є такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, то суд зазначає таке. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, тощо). Положеннями ч. 3 ст.12та ч. 1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2ст.\~78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6ст.\~81\~ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вимога позивачки [PERSON] полягає у разовому стягненні з відповідача [PERSON] додаткових витрат на дитину у зв`язку з особливими обставинами - лікуванням дитини, після їх фактичного понесення позивачем. Перевіривши усі надані позивачкою квитанції, чеки, рахунки тощо, за якими вона придбавала для лікування дитини медичні препарати, оплачувала послуги за медичні обстеження, суд встановив, що всього нею понесено витрат на лікування [PERSON] , [INFO] у розмірі 7434,95 грн., тому позивачка має право на стягнення з відповідача половини від вказаної суми, тобто 3717 ,47 грн. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити. Відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн., оскільки позивачка при поданні цього позову звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved