Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась із позовом до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] в м.Березне, Рівненської області. Після смерті спадкодавця відкрилась, зокрема, спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області загальною площею 1,79 га, право власності на яку за [PERSON] засвідчено Державним актом на право приватної власності на землю РВ №01866, виданим 28 грудня 2000 року Городищенською сільською радою. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1866. Кадастровий номер земельної ділянки 5620483600:10:001:0095. Згідно рішення Городищенської сільської ради від 10.10.2000 року ухвалено виділити в натурі (на місцевості) земельні частки (паї) засновникам СВК «Нива» в розмірах згідно додатку у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видано державний акт на право приватної власності на землю. Згідно із додатком до рішення сесії (рядок "1") [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 1,79 га. У зв`язку із її зверненням, щодо прийняття спадщини у встановленому порядку і строки приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. заведено спадкову справу. Оригінал державного акта на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] , був втачений, у зв`язку з чим повідомлення про його недійсність розміщено в газеті "Надслучанський вісник". У листі головного управління Держгеокадастру у Рівненській області вказано, що архівний примірник вищезазначеного державного акта в Головному управлінні Держгеокадастрі у Рівненській області відсутній, а тому його копія не може бути надана. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5620483600:10:001:0095 становить 38433.50 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право приватної власності на спадкове майно, а саме - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 5620483600:10:001:0095) на території Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області загальною площею 1,79 га, право власності на яку за [PERSON] засвідчено Державним актом на право приватної власності на землю РВ №01866, виданим 28.12.2000 року Городищенською сільською радою. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 30.10.2023 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. 29.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась; представник позивача адвокат Юсенко А.О. подав письмову заяву про проведення розгляду справи у його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Представник відповідача Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнає, а також просить розглядати справу у його відсутності. Будь-яких інших заяв чи клопотань щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.08.2012 року, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до архівного витягу, виданого архівним відділом Рівненської районної військової адміністрації від 20.10.2023 року за №430/04-01, рішенням Городищенської сільської ради від 10.10.2000 року виділено в натурі (на місцевості) земельні частки (паї) засновникам СВК «Нове життя» в розмірах згідно додатку у приватну власність, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і видати державний акт на право приватної власності на землю. Зобов`язано засновників СВК «Нове життя» (згідно додатку) забезпечити використання земельних ділянок за цільовим призначенням. Із додатку до рішення Городищенської сільської ради від 10.10.2000 року вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельні частки (паї) із земель колективної власності КСП «Нове життя» загальною площею 1,79. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04.10.2017 року, [PERSON] помер [INFO] . Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.01.1977 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серія РВ 01866 виданого 28.12.2000 року, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 1,79 гектарів на території Городищенської сільської ради Березнівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із нотаріального запиту від 23.02.2023 року за №69/02-14 вбачається, що приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Трембіцький В.Я. просить видати [PERSON] або її представнику належним чином засвідчену копію державного акта на право приватної власності на землю; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області, і належала померлому [INFO] [PERSON] , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії РВ №01866, виданого Городищенською сільською радою Березнівського району Рівненської області 28 грудня 2000 року. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 09.03.2023 року за №166/0/6-23 вбачається, що згідно із записом № 1866 в Книзі записів (реєстрації) державних акті право приватної власності та постійного користування землею громадянами на території Березнівської районної ради Рівненської області, громадянину [PERSON] на підставі рішення Городищенської сільської ради від 10.10.2000 № 58 видано державний акт на право приватної власності на землю від 28.12.2000 року серії РВ № 01866. Водночас повідомлено, що архівний примірник вищезазначеного державного акта в Головному управлінні Держгеокадастру у Рівненській області відсутній, тому його копія не може бути надана. Повідомлення про недійсність оригіналу державного акта на право приватної власності на землю РВ №01866, виданого 28.12.2000 року Городищенською сільською радою на ім`я [PERSON] , у зв`язку з його втратою, розміщено в газеті «Надслучанський вісник» №8 від 23.02.2023 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2023 року за №311/02-31, приватний нотаріус Рівненського РНО Трембіцький В.Я. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я довірительки [PERSON] на земельну ділянку після смерті батька довірительки [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують його право власності на вищезазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області, і належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії РВ № 01866, виданого Городищенською сільською радою Березнівського району Рівненської області 28 грудня 2000 року. Згідно довідки Березнівської міської ради від 13.03.2018 року за №1098, [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті проживав один і був зареєстрований в будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 0002278422023, сформованого 27.10.2023 року, інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5620483600:10:001:0095 відсутня. Згідно відомостей про право власності/право постійного користування внесені до поземельної книги, крім відомостей про речові права, що виникли після 1 січня 2013 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, згідно рішення Городищенської сільської ради 10.10.2000 58, Державний акт від 28.12.2000 РВ01866. Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №74897663 від 27.11.2023 року, [PERSON] заповіту не склав. Із копії спадкової справи №39/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] . У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має у шестимісячний термін подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку». (Постанова Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19). Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, визначений у статті 16 ЦК України, не є вичерпним, про що прямо зазначено у вказаній статті. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 , від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає лише те, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права - постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №662/397/15-ц. ІV. Висновок суду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право приватної власності на спадкове майно, а саме - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 5620483600:10:001:0095) на території Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області загальною площею 1,79 га, право власності на яку за [PERSON] засвідчено Державним актом на право приватної власності на землю РВ №01866, виданим 28.12.2000 року Городищенською сільською радою, підлягають до задоволення.

Outcome: approved