Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за Договором позики грошей від 14.07.2020 року у розмірі 595 980,00 грн., три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 15.11.2020 року до 03.01.2023 року у розмірі 38 201,74 грн., інфляційні втрати за період з 15.11.2020 року до 03.01.2023 року у розмірі 246 580,09 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 8 807,62 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 14.07.2020 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошей (далі - Договір позики грошей від 14.07.2020 року), посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим № 2298, відповідно до умов якого, [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 595 980,00 грн., що станом на дату укладення договору згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 22 000,00 доларів США, а останній зобов`язався їх повернути у строк до 14.11.2020 року. Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики у повному обсязі та ухиляється від їх повернення, у зв`язку із чим, утворилася заборгованість. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за Договором позики грошей від 14.07.2020 року у розмірі 595 980,00 грн. Крім того, позивач вважає, що він має право на стягнення з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) 3% річних за прострочення грошового зобов`язання за період з 15.11.2020 року до 03.01.2023 року у розмірі 38 201,74 грн. та інфляційні втрати у розмірі 246 580,09 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2023 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 28.02.2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. На виконання ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.06.2023 року. 13.06.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - Усачова О.Д. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 13.06.2023 року, без фіксування технічними засобами. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 10.10.2023 року. 10.10.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 21.12.2023 року. 06.10.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, яке було передано головуючому судді 16.10.2023 року, в якому останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. В судове засідання 21.12.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Позивач у клопотанні від 06.10.2023 року просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому копії позовної заяви з додатками та ухвали суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, оскільки копія ухвали суду була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що ухвала суду відповідачу вручена. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved