Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-х років. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її батьки - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року (справа № 134/728/19) між ними розірвано. На даний час вона досягла повноліття та продовжує навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського, а саме, є студенткою 2-го курсу факультету дошкільної і початкової освіти імені Валентини Волошиної. Форма навчання денна, бюджетна. Термін навчання - з 15.09.2022 року по 30.06.2026 року. Позивачка вказує, що у зв`язку з навчанням не має можливості працевлаштуватися та забезпечувати себе матеріально. Вона зверталася до відповідача з проханням щодо надання фінансової допомоги, оскільки доходів матері недостатньо для її утримання, однак він в добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча може надавати таку допомогу, так як має постійний дохід. Враховуючи викладене, позивачка просить вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2023 року розгляд справи було відкладено через неявку відповідача. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався на підставі п. 1 ч. 2\~ст.\~223\~ЦПК України в зв`язку з відсутністю у суду відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання. В судове засідання 26 грудня 2023 року сторони не з`явилися. Позивачка [PERSON] долучила до позову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подав. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2023 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 8\~ст. 279 ЦПК України\~визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією її свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 вересня 2005 року (а. с. 9). Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року (справа № 134/728/19) було розірвано шлюб між батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). Довідкою Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського від 15 серпня 2023 року № 19/585 підтверджується, що [PERSON] навчається на 2-му курсі факультету дошкільної і початкової освіти імені Валентини Волошиної, спеціальності 012 Дошкільна освіта, денної, бюджетної форми навчання. Термін навчання: 15.09.2022 30.06.2026 (а. с. 6). Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 01 вересня 2023 року № 1592 (а. с. 8). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200\~Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. На відміну від правовідносин щодо сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст.\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру допомоги слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Зокрема, відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Варто зазначити, що потреба у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, оплаті за проживання, проїзд до місця навчального закладу тощо. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, оскільки встановлено, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, працювати не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дочці на період її навчання, він суду не надав. Так, відповідач не надав суду відомостей про його майновий стан, у суду також відсутні дані про незадовільний стан здоров`я платника аліментів, про наявність у нього на утриманні інших осіб. За таких обставин, враховуючи, що позивачка [PERSON] у зв`язку з навчанням не працює, отримує матеріальну допомогу від матері, а також враховуючи, що відповідач [PERSON] не довів свою неспроможність надавати матеріальну допомогу дочці на період її навчання, беручи до уваги, що батьки у рівній мірі повинні утримувати своїх дітей, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у зв`язку з її навчанням, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст.\~430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved