Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

В жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду з позовом, який сформовано в системі «Електронний суд», до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.04.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1189-5549, що включає в себе Правила надання споживчих кредитів, в яких визначені істотні умови і з якими позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 25000,00 гривень, зі строком кредитування 300 днів, обраним позивальником строком користування кредитом за зниженою процентною ставкою 14 днів, зі зниженою процентною ставкою 1,20% в день, стандартною процентною ставкою 1,50 % в день. Відповідач в свою чергу підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язань, а саме отримавши кредитні кошти не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин в тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Кредитодавець відповідно до умов Кредитного договору направив позичальнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору № 1189-5549 від 15.04.2023 року щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована позичальником, порушення не усунуто. Таким чином, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 03.10.2023 року становить 91825,00 грн., з яких: 25000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 63075,00 прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 3750,00 грн. прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.10.2023 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце слухання\~справи повідомлений\~у встановленому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.04.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1189-5549. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. Згідно п. 2.2. кредитного договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 25000,00 гривень (п. 4.1 кредитного договору). Стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування (п.4.6 кредитного договору). Згідно п. 4.7 договору, комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту. Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит Позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (п. 4.9 кредитного договору). Дата повернення кредиту 08.02.2024 року (п. 4.9. кредитного договору). Укладаючи цей договір, позичальник підтвердив, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, які разом із цим Договором складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання кредиту, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (п. 11.1 Договору). Договір про відкриття кредитної лінії № 1189-5549 підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора А0202 (п. 12 Договору), що надсилається клієнтові на телефонний номер, вказаний останнім при реєстрації в особистому кабінеті для можливості отримання кредитних коштів в порядку, передбаченому Розділом 3 кредитного договору. Таким чином, договір про відкриття кредитної лінії № 1189-5549 укладено між сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (розділ 3 Договору). Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 25000,00 грн. підтверджено листом-повідомлення ТОВ «Укр Кредит Фінанс» клієнтові про проведені платежі, а також довідкою про перерахування [PERSON] суми кредиту 25000,00 грн. за договором №1189-5549 від 15.04.2023 року за допомогою системи LiqPay, платіж 2280489710 від 15.04.2023 року на платіжну карту [NUMBER] . За умовами цього договору відповідач зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк. Кредитодавець відповідно до умов кредитного договору направив позичальнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору № 1189-5549 від 15.04.2023 року (вих. №1189-5549/в від 28.09.2023 року) щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована, порушення не усунуто. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії № 1189-5549 від 15.04.2023 року виконало та перерахувало 15.04.2023 року останньому кредитні кошти у сумі 25000,00 грн. на його картковий рахунок. Проте, згідно розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1189-5549 від 15.04.2023 року, відповідач не виконав свої зобов`язання за договором щодо повернення вказаних коштів, внаслідок чого станом на 03.10.2023 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 91825,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 25000,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 63075,00 грн. та простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, відповідачем не надано. В той же час, процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами за несвоєчасне погашення кредиту, сплати відсотків та комісії, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 91825,00 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved