Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

В серпні 2023 року позивачка звернулася до суду із цим позовом, в якому просила скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки, розташовані в межах Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області: 4823381700:07:000:1079, площею 0,9493 га, 4823381700:07:000:1077, площею 0,5 га, 4823381700:07:000:1076, площею 0,6744 га, 4823381700:07:000:1080, площею 0,251 га, 4823381700:07:000:1078, площею 0,5 га, 4823381700:07:000:1075, площею 0,3338 га. Вказувала, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] , за час якого він спільно з [PERSON] набули за договорами купівлі-продажу земельні ділянки площею 2,000 га та 1,2085 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. В подальшому, у 2022 році ці дві земельні ділянки були об`єднані в одну кадастровим номером 4823381700:07:000:1074, загальною площею 3,2085 га, а в 2023 році вона була роздрібнена на шість ділянок: 4823381700:07:000:1079, площею 0,9493 га, 4823381700:07:000:1077, площею 0,5 га, 4823381700:07:000:1076, площею 0,6744 га, 4823381700:07:000:1080, площею 0,251 га, 4823381700:07:000:1078, площею 0,5 га, 4823381700:07:000:1075, площею 0,3338 га. Однак вказувала, що ці дії були вчинені в порушення її прав, оскільки майно було набуто під час шлюбу, тому його подальший об`єднання та поділ мали бути здійснені з її згоди, якої вона не давала. В підготовчому судовому засіданні відповідачі позов визнали та не заперечували проти його задоволення, проте судому не було прийнято визнання ними позову, так як третя особа - Управління Держгеокадастру у Миколаївській області подало пояснення, якими просило відмовити в задоволенні позову, вказавши, що при здійсненні процедури реєстрації земельних ділянок не були порушені норми законодавства. Ухвалою від 16 листопада 2023 року підготовче провадження в справі було завершено і справа призначена до розгляду по суті вимог. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити, а відповідачі позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Представники третіх осіб до судового засідання не з`явилися. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач [PERSON] з 03 листопада 1995 року перебувають у шлюбі. За договором купівлі-продажу від 28 січня 2022 року [PERSON] та [PERSON] спільно купили земельну ділянку 4823381700:07:000:1070, площею 2,000 га і вона була зареєстрована за ними по 1/2 частині за кожним, розташована в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, її призначення для ведення особистого селянського господарство. Також, [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної часткової власності земельна ділянка, кадастровий номер 4823381700:07:000:0986, площею 1,2085 га, розташована в межах тієї ж сільської ради з аналогічним призначенням. Вподальшому, на замовлення відповідачів була розроблена технічна документація з об`єднання цих ділянок, в результаті чого державним реєстратором Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Дахновою О.І. зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер 4823381700:07:000:1074, площею 3,2085 га за власниками [PERSON] та [PERSON] . Надалі, знову ж за їх замовленням була розроблена технічна документацію про поділ ділянки , в результаті чого були сформовані ділянки: 4823381700:07:000:1079, площею 0,9493 га, 4823381700:07:000:1077, площею 0,5 га, 4823381700:07:000:1076, площею 0,6744 га, 4823381700:07:000:1080, площею 0,251 га, 4823381700:07:000:1078, площею 0,5 га, 4823381700:07:000:1075, площею 0,3338 га. Право власності на кожну з них було зареєстровано за ними (по 1/2) державним реєстратором Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Федоренко А.В. \~ \~ \~ \~ В той жде час, земельні ділянки площами 2,0 га та 1,2085 га були набуті під час шлюбу позивачки та відповідача [PERSON] , тому згідно положень ст. 60 СК України 1/2 частка ділянок є їх спільною сумісною власністю, а згідно положень ст.65 СК України та ст. 369 ЦК України їх розпорядженням повинно було відбуватися зі згоди позивачки. \~ \~ \~ \~Проте такої згоди не було і відповідачі цього не заперчували. Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. В силу ч.ч. 1, 3, 4 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а)приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації,визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Відповідно до ч.4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Так, за змістом ст. 90 ЗК України порушені права власників земель ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Таким чином відновлення порушених прав позивачки можливо поверненням земельних ділянок до їх первісного стану, що узгоджується із Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. За викладеного,

Outcome: approved