Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 210521-40304-2 від 21.05.2021р. станом на 14.12.2022 року у розмірі 17 850,00 грн, яка складається з 5000 грн заборгованості за кредитом, 2850 грн заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 1,9% за кожен день користування кредитом за період з 21.05.2021 року по 20.06.2021 року, 10000 грн заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 21.06.2021 року по 09.08.2021 року, а також судові витрати у розмірі 2481,00 грн та 9000 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування вимог покликається на те, що 21.05.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено Договір №210521-40304-2, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану в АТ КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день прострочення та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Договір оформлено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. 17.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №210521-40304-2 від 21.05.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, а тому, станом на 14.12.2022 року заборгованість за Договором №210521-40304-2 від 21.05.2021 року становить 17850,00 грн та складається з 5000 грн заборгованості за кредитом, 2850 грн заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 1,9% за кожен день користування кредитом за період з 21.05.2021 року по 20.06.2021 року, 10000 грн заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 21.06.2021 року по 09.08.2021 року. У зв`язку із чим звернулися до суду. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що підстав для стягнення витрат на правову допомогу немає, йому не надходили повідомлення про укладений Договір відступлення права вимоги. Також зазначає, що він жодного договору 21.05.2021 року не укладав, але договір на який покликається сторона позивача є споживчим кредитом, а тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Зазначає, що позивачем неправомірно нараховано штрафні санкції. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на аргументи, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Заслухавши думку відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено Договір №210521-40304-2, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану в АТ КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день прострочення та 4% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Договір оформлено за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Покликання відповідача [PERSON] на те, що він вищевказаного Договору не підписував та не отримував кошти, суд оцінює критично, оскільки вказані твердження не відповідають наявним в розпорядженні суду матеріалам справи. Судом встановлено, що [PERSON] зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 21.05.2021 року о 16:52:22 год. [PERSON] на мобільний номер [NUMBER] було надіслано одноразовий ідентифікатор [NUMBER] . Повідомлення на номер телефону [NUMBER] [PERSON] було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 21.05.2021 року о 16:52:22 год, що стверджується Довідкою №77037 від 21.11.2022 року, складеною ТзОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ ІННОВЕЙШИНС». З інформації, наданої АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що фінансовим номером телефону [PERSON] в період з 21.05.2021 року по 26.05.2021 року був [NUMBER] . 21.05.2021 року о 16:53:40 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 554149 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua/ Кредитний договір був підписаний. Кредитні кошти в розмірі 5000 грн були відправлені [PERSON] 21.05.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується чеком №409791351 від 21.05.2021 року. З виписки по рахунку клієнта від 23.03.2023 року вбачається, що 21.05.2021 року на картку [PERSON] надійшли кошти в сумі 5000 грн, де в графі «деталі операції» вбачається, що такі надійшли з «Monetka.UA,Kyiv,UA». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Окрім того, факт укладення Договору №210521-40304-2 підтверджується Витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua, в якому зазначено хронологію дій щодо укладення кредитного договору N210521-40304-2 від 21.05.2021 року. Так, для укладення електронного кредитного договору, сторони вчинили наступні дії в інформаційно телекомунікаційній системі ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та поза нею: 21.05.2021 року о 16:25:11 год. Введення позичальником даних по заяві 21.05.2021 року о 16:25:11 год. Автоматичні перевірки по заяві 21.05.2021 року о 16:25:11 год. Перевірка позичальника за даними БКI 21.05.2021 року о 16:25:11 год. Скорингова оцінка позичальника 21.05.2021 року о 16:52:22 год. Створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті Позичальника 21.05.2021 року о 16:52:22 год. Позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору 21.05.2021 року о 16:53:40 год. Позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт). 21.05.2021 року о 16:53:53 год. Друкована форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті Позичальника 21.05.2021 року о 16:53:53 год. Кредитні кошти перераховано на картку Позичальника. Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що 21.05.2021 року між [PERSON] та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено Договір №210521-40304-2, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн. 17.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №210521-40304-2 від 21.05.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено, відповідач [PERSON] не виконував взяті на себе зобов`язання належним чином, що спричинило виникнення в нього заборгованості за Договором №210521-40304-2 від 21.05.2021 року. З наданої в розпорядження суду розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14.12.2022 року заборгованість [PERSON] за Договором №210521-40304-2 від 21.05.2021 року становить 17850 грн та складається з 5000 грн заборгованості за кредитом, 2850 грн заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 1,9% за кожен день користування кредитом за період з 21.05.2021 року по 20.06.2021 року, 10000 грн заборгованості за нарахованими процентами за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 21.06.2021 року по 09.08.2021 року. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Договір №210521-40304-2 від 21.05.2021 року відноситься до споживчого у зв`язку із наступним. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» до кредитів за договорами, загальний розмір кредиту за якими не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору, застосовуються вимоги цього Закону, крім частин другої - сьомої, абзацу другого частини десятої та частини дванадцятої статті 9, статті 19 та частини другої статті 21 цього Закону, а також положення щодо врегулювання простроченої заборгованості. В період з 01.01.2021 року по 30.11.2021 року розмір мінімальної заробітної плати становив 6000 грн. Згідно з ч.15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Постановою Кабінету міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029). Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що укладений 21.05.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] . Договір №210521-40304-2 належить до споживчих кредитів, на час дії карантину, запровадженого Кабінетом міністрів України позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, слід стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за Договором №210521-40304-2 від 21.05.2021 року в розмірі 5000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом частково задоволено позовні вимоги з відповідача на користь позивача слід стягнути 694,68 грн судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 9000 грн витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку. Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial