Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру задоволено; визнано недійсним договір дарування квартири від 27 липня 2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Наталією Михайлівною та зареєстрований за № 3813; скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Козаєвої Наталії Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:59486722 від 27 липня 2021 року про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру, що знаходиться а адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2417988580000); стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні з кожного. 26 грудня 2022 року засобами поштового зв`язку адвокат Ільїна Д.В. подала заяву про стягнення з [PERSON] та [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 36000,00 грн. Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 січня 2023 року заяву передано на розгляд судді Якусику О.В. 12 жовтня 2023 року [PERSON] подала заяву про прийняття додаткового рішення або надання роз`яснення. Судове засідання з розгляду вказаних заяв призначено на 18 грудня 2023 року. Відповідач-2 подав заяву про розгляд справи без її участі, відповідач-1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. За результатами дослідження матеріалів справи встановлено, що під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати позивача, що відповідно до положень статті 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, як визначено ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України унормовано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що 18 жовтня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Ільїною Дар`єю Валеріївною підписано додаткову году № 1 до договору про надання правової допомоги № б/н від 04 листопада 2016 року, відповідно до умов якої сторони погодили гонорар за надання професійної правничої допомоги щодо складання процесуальних документів та ведення судової справи стосовно визнання недійсним договору дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , який складається з погодинної ставки вартості роботи адвоката, фіксованої вартості за представництво інтересів в судових засіданнях, який сплачується клієнтом у разі задоволення позовних вимог; погодинна ставка з надання професійної правничої допомоги адвокатом Ільїною Дар`єю Валеріївною обліковується виходячи з розрахунку 3000 гривень за годину роботи адвоката; обсяг та вартість наданих послуг підтверджується актом виконаних робіт до договору про надання правової допомоги. 23 грудня 2022 року сторони підписали акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № б/н від 04 листопада 2016 року, відповідно до якого адвокат надав клієнту такі послуги: аналіз обставин справи та документів наданих клієнтом, кількість годин -1 год., вартість - 3000 грн; складання та подання до Дарницького районного суду м. Києві заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування, заяву задоволено, справа № 753/21172/21, кількість годин -2 год., вартість - 6000,00 грн; складання та подання до Київського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу [PERSON] по справі № 753/21172/21, кількість годин - 2 год., вартість - 6000,00 грн; представництво в судовому засіданні в Київському апеляційному суді по справі № 753/21172/21 за апеляційною скаргою [PERSON] , фіксована ставка - 3000,00 грн; складання та подання до Дарницького районного суду м. Києва суду позовної заяви до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору дарування та скасування рішення, кількість годин - 2 год., вартість - 6000,00 грн; представництво у судових засіданнях в Дарницькому районному суді м. Києва по справі № 753/21887/21, фіксована ставка 3000, грн, 4 засідання у справі - 12000,00 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Дослідивши акт виконаних робіт, суд дійшов висновку, що до нього включено роботи та послуги на загальну суму 15000 грн., виконані адвокатом у зв`язку з розглядом справи № 753/21172/21, проте стороною позивача не надано доказів участі адвоката Ільїної Д.В. у розгляді цієї справи у судах першої та апеляційної інстанції, складання та подання нею відзиву на апеляційну скаргу у цій справі. За таких обставин, суд вважає вимоги в цій частині необґрунтованими та таким що не підлягають задоволенню. Оцінивши надані представником позивача документи на підтвердження витрат на правову допомогу, суд вважає заявлені позивачем витрати на правову допомогу сумі 36000 грн. неспівмірними зі складністю справи, часом, витраченим на підготовку документів та обсягом виконаних робіт. Враховуючи складність справи та виконані роботи, кількість судових засідань, у яких брав участь представник позивача, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн відповідають наведеним вище критеріям та є обґрунтованими, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 12 жовтня 2023 року [PERSON] подала заяву про прийняття додаткового рішення або роз`яснення, в якій просить: винести додаткове рішення за яким судові витрати у розмірі 908,00 грн покласти на відповідача-1 [PERSON] , а у разі неможливості цього здійснити, надати [PERSON] роз`яснення рішення у справі № 753/21887/21. Заява обґрунтована тим, що вона як відповідач була залучена формально та по суті перебувала у статусі третьої особи, а тому на її думку відсутні підстави про стягнення з неї судового збору. Щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору в розмірі 908,00 грн з відповідача 1 [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року вирішено питання про розподіл витрат по сплаті судового збору, а тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення з цього питання. Щодо роз`яснення рішення суду суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення. За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації. Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Також, виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом. Зі змісту поданої заяви слідує, що заявник просить суд роз`яснити підстави покладення на неї обов`язку з відшкодування судового збору та вважає таке рішення несправедливим. Як передбачено ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 670/23/18 зроблено висновок, що у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатися всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них. Також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 463/1540/14-ц суд зробив висновок, що у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не нотаріус чи нотаріальна контора. У цій справі заявлені позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування квартири від 27 липня 2021 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Наталією Михайлівною та зареєстрований за № 3813, а тому належними відповідачами у цій справі є сторони оспорюваного правочину. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а ч. 5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що резолютивна частина рішення має містити, зокрема, висновки щодо розподілу судових витрат. Отже в цій частині судове рішення суду є зрозумілим, а його резолютивна частина не припускає різних варіантів тлумачення, судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання судового рішення, а відповідач-2 фактично просить змінити рішення в частині покладення на неї судових витрат, у зв`язку з чим в відсутні правові підстави для його роз`яснення, а тому у задоволенні клопотання [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial