Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитними договорами: №1001955097901 від 24.08.2021 року, №1002042061302 від 10.12.2021 року, №1002095066102 від 15.02.2022 року у загальному розмірі 222672,25 грн.. Свої позовні вимоги представник позивача - Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк» обґрунтовує тим, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори: -№1001955097901 від 24.08.2021 року, на суму 75000,00 грн.; -№1002042061302 від 10.12.2021 року, на суму 100000,00 грн.; -№1002095066102 від 15.02.2022 року, на суму 48800,00 грн. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 21.06.2023 року склала 22672,25 грн., з яких: 1)по кредитному договору від 24.08.2021 року №1001955097901 78351,60 грн., з яких: 45028,34 грн. заборгованість за кредитом; 3,1 грн. - заборгованість за процентами; 33320,16 грн. - заборгованість за комісією; 2)по кредитному договору від 10.12.2021 року №1002042061302 - 96028,08 грн., з яких: 71007,11 грн. - заборгованість за кредитом; 4,71 грн. заборгованість за процентами та 25016,26 грн. - заборгованість за комісією; 3)по кредитному договору від 15.02.2022 року №1002095066102 - 48292,57 грн., з яких: 36325,80 грн. - заборгованість за кредитом; 2,03 грн. - заборгованість за процентами; 11964,74 грн. - заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. В судове засідання представник позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» не з`явився, проте надав на адресу суду клопотання, згідно якого просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, проте надав на адресу суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки при проведенні розрахунку кредитної заборгованості, стороною позивача не було враховано вимоги рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2023 року по справі №495/8009/22. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори: -№1001955097901 від 24.08.2021 року, на суму 75000,00 грн.; -№1002042061302 від 10.12.2021 року, на суму 100000,00 грн.; -№1002095066102 від 15.02.2022 року, на суму 48800,00 грн. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 21.06.2023 року склала 22672,25 грн., з яких: 4)по кредитному договору від 24.08.2021 року №1001955097901 78351,60 грн., з яких: 45028,34 грн. заборгованість за кредитом; 3,1 грн. - заборгованість за процентами; 33320,16 грн. - заборгованість за комісією; 5)по кредитному договору від 10.12.2021 року №1002042061302 - 96028,08 грн., з яких: 71007,11 грн. - заборгованість за кредитом; 4,71 грн. заборгованість за процентами та 25016,26 грн. - заборгованість за комісією; 6)по кредитному договору від 15.02.2022 року №1002095066102 - 48292,57 грн., з яких: 36325,80 грн. - заборгованість за кредитом; 2,03 грн. - заборгованість за процентами; 11964,74 грн. - заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Суд критично відноситься до доводів відповідача [PERSON] щодо того, що при проведенні розрахунку кредитної заборгованості, стороною позивача не було враховано вимоги рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2023 року по справі №495/8009/22, адже стороною відповідача [PERSON] розрахунку заборгованості за зазначеними вище кредитними договорами взагалі не надано. Окрім того, відповідачем [PERSON] не заперечувалось отримання ним кредитних коштів від позивача. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527\~ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3340,08 грн..

Outcome: approved