Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Ямпільського районного суду Сумської області 25 червня 2023 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» подана представником позивача Духота І.В. до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № 1056-9781 від 21.02.2022 у розмірі 76126,50 грн, та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.02.2022 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - позивач) та [PERSON] (далі- відповідач) за допомогою веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1056-9781. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 19900,00 грн., зі строком кредитування 300 днів, зі зниженою процентною ставкою 1,00% в день, стандартною процентною ставкою 1,50 % в день. На виконання зазначених вимог, відповідачу (позичальнику) було надано одноразовий ідентифікатор А1116 для підписання кредитного договору 1056-9781 від 21.02.2022. Відповідач, в свою чергу, підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язань, а саме отримавши кредитні кошти не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, в тому числі, в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач здійснив частково оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1056-9781 від 21.02.2022 року шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором, тим самим вчинив конклюдентні дії що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору. В подальшому відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 13.06.2023 року становить 76126,50 гривень, з яких: 7471,50 гривень - прострочена заборгованість за кредитом, 68655,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Згодом представник позивача надіслав до суду уточнений розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1056-9781, зазначивши що у розрахунку допущено описку. Від представника відповідача адвоката Войтович Людмили Василівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 68655,00 грн та у задоволенні позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 4671,50, проте зазначила що відповідач визнає позовні вимоги позивача в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2800,00 грн. Обґрунтовуючи свою позицію представник позивача вказала що дійсно між позивачем та відповідачем 21.02.2022 року було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1056-9781, за розрахунком проведеним [PERSON] відповідач повернув позивачу 17100,00 грн в рахунок погашення заборгованості, таким чином заборгованість за тілом кредиту має складати 2800,00 грн., а заборгованість за процентами взагалі не повинна нараховуватись та як пункти Договору про процентну ставку у розмірі 29218% є просто кабальними для відповідача, а встановлені розмір процентної ставки 1,5 % є несправедливим в розумінні ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», до того ж позивав не надав достатніх доказів на підтвердження факту отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у розмірі 19900,00 грн. Враховуючи що 21.11.2023 року між адвокатом Войтович Л.В. та Анохіним М.А. укладено договір про надання правової допомоги №23/123Ф просила стягнути із позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.8,59). Відповідач у судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача адвокат Войтович Л.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, покликаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву, підтримала позицію про визнання позовних вимог в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1800,00 грн. Процесуальні дії у справі. Ямпільський районний суд Сумської області своєю ухвалою від 27.06.2023 року відкрив провадження\~у цивільній\~справі в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін (а.с.55). Ухвалою суду від 23.11.2023 року поновив представнику відповідача [PERSON] адвокату Войтович Людмилі Василівні процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.136). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов такого висновку. Заяви, клопотання. За заявою представника відповідача від 30.08.2023 та 23.10.2023 року про відкладення розгляду справи суд двічі відкладав розгляд справи (а.с.65,75). Представник позивача 23.10.2023 скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.76). 20.11.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів уточненого розрахунку заборгованості (а.с.85). На електронну адресу суду 22.11.2023 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача (а.с.100-144), а 23.11.2023 року [PERSON] через підсистему «Електронний суд» подала клопотання про поновлення строку на подання відзиву (а.с.115-134). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено на підставі дослідженої копії кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 1056-9781що 21 лютого 2022 року о 16 год 43 хв. між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1056-9781 у формі електронного документу з використанням електронного підпису А116 на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка), грошових коштів у розмірі 19900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі стандартної процентної ставки 1,5 %, строком на 300 календарних днів до 18.12.2022 року (а.с.12-22). На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, позивач долучив до матеріалів справи копію довідки про перерахування суми кредиту № 1056-9781 від 21.02.2022 року здійсненого за допомогою системи EasyPay (а.с.23), а також копію інформаційної довідки (підписано електронним підписом генерального директора Мазуренко В.М.) ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 13.06.2023 року № 2817 про успішне зарахування суми 19900,00 від 21.02.2022 року о 16:44 по договору 1056-9781 на рахунок « [NUMBER] » (а.с.34-36). Із дослідженої довідки про укладений договір відповідно до якого надана фіксована послуга а саме надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 13.06.2023 року, встановлено що за кредитним договором №1056-9781 від 21.02.2022 року сума наданого кредиту становила 19900,00 грн, загальна кількість користування кредитом: 478 (днів), кількість днів користування ставкою 0,0% - 60 днів, кількість днів користування ставкою 1,0% - з дні, кількість днів користування ставкою 1,5 % - 415 днів, основний борг 17400,00 грн, залишок відсотків 58726,50 грн, залишок штрафів, комісій відсутній, сума платежу (кошти зараховані від позичальника) 18100,00 грн (а.с.89-93). В матеріалах справи міститься копія правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) з викладеними умовами та положеннями, що підписані позичальником 21.02.2022 року електронним підписом ідентифікатором (одноразовим паролем): А116 (а.с.24-30), а також паспорт споживчого кредиту, інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит в сумі 19900,00 грн строком на 300 днів для особистих потреб, шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника, стандартна ставка 547,5% (1,5 % в день), тип процентної ставки фіксований, комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту, дата надання інформації 21.02.2022, строк дії інформації та її актуальність визначена до 18.12.2022 року, відомості про підтвердження про отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування містяться у виді електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А116, [PERSON] 21.02.2022 (а.с.30-32). Долучений до відзиву на позовну заяву представником відповідача уточнений розрахунок сплачених коштів зроблений на підставі довідки про укладений договір, свідчить про те що у період з 09.04.2022 року по 12.05.2023 року відповідач повернув позивачу в рахунок кредитних зобов`язань суму 18100,00 гривень, про що також зазначено [PERSON] у клопотанні від 24.11.2023 року (а.с.141-144). Оцінка Суду. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого. У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частини першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно статті 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено в електронній формі кредитний договір №1056-978. Згідно з пунктом 10.1 договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Пунктом 10.3, 10.3.1. договору позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://navse.in.ua, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансових послу без нав`язування її придбання. Відповідно до умов розділу 4 Правил відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті товариства, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначила інформацію про себе, реквізити банківської карти, на рахунок якої бажала отримати кредит (та ін.), тим самим підтвердила своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно дотримуватися Правил. На виконання зазначених вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А1116, для підписання кредитного договору №1056-978 від 21.02.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Факт укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі представник відповідача у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні визнала, тому, з огляду на положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд визнав вказані обставини встановленими. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи наведене доводи відповідача про те, що позивачем, не доведено факт укладання договору з відповідачем, та його істотних умов, суд відхиляє, оскільки матеріалами справи встановлено протилежне. Щодо твердження представника відповідача про те, що відсутні докази переказу кредитних коштів на рахунок відповідача, та первинних бухгалтерських документів суд не приймає, оскільки матеріалами справи встановлено протилежне, а саме. [PERSON] наданим розрахунком проведеним на підставі довідки позивача про сплату відповідачем коштів по кредитному договору укладеному з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» визнала що [PERSON] здійснив часткову оплату на рахунок ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за період 09.04.2022 року по 12.05.2023 на загальну суму 18100,00 гривень, що свідчить про факт отримання відповідачем кредитних коштів, схвалення ним, як умов кредитного договору, так і визнання своїх фінансових зобов`язань перед позивачем. З розрахунку заборгованості (а.с.89-91зв) вбачається, що не регулярно сплачені кошти відповідачем у період з 21.02.2022 по 18.12.2022 року (строк дії кредитного договору) у розмірі 15100,00 грн. було зараховано на погашення відсотків за кредитним договором, комісії, а в період з 19.12.2022 року по 13.06.2023 року на загальну суму 3000,00 грн було зараховано в рахунок погашення боргу по тілу кредиту, тобто зараховано позивачем як погашення кредитної заборгованості в порядку черговості погашення заборгованості, передбаченої умовами кредитного договору. Інших доказів, які б спростували або поставили під сумнів правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, матеріали справи не містять, відповідачем теж не надано таких доказів. Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, яка станом на 13.06.2023 року становить 76126,50 грн., з яких 7471,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 68655,00 грн. - проценти за користування кредитом. Проте, наданий 20.11.2023 року уточнений розрахунок заборгованості відповідача по кредитному договору №1056-9781 від 21.02.20222 року, свідчить про те що [PERSON] після сплати 18100,00 грн на рахунок ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» має борг в сумі: 76126,50 грн., з яких 17400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 58726,50 грн. - проценти за користування кредитом Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять. З врахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 17400,00 грн. Перевіривши вимогу позивача в частині стягнення процентів згідно кредитного договору суд встановив таке. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК України). Так, за умовами укладеного сторонами договору кредиту від 21 лютого 2022 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надало [PERSON] суму кредиту 19900,00 грн., а останній зобов`язувався повернути гроші у повному обсязі протягом 300 днів до 18 грудня 2023 року, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 82585,00 грн та включає в себе : суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредиту (пункти 4.9, 4.11 кредитного Договору). Сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 21 лютого 2022 року по 18 грудня 2022 року за користування кредитними коштами (стаття 1048 ЦК України), отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у сумі 58726,50 грн. за період дії кредитного договору визначений позивачем, з урахуванням суми сплачених коштів [PERSON] . Невизнання представником відповідача вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом [PERSON] не підтверджується жодними обґрунтованими доказами, а містить лише заперечення щодо встановлення позивачем вимоги про сплати непропорційно великої суми відсотків. Такі доводи відповідача про те, що встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконане зобов`язання за кожен день прострочки, у розмірі 1,5% є несправедливим у розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», є безпідставними та підлягають відхиленню. Волевиявлення сторони щодо підписання договору свідчить, що особа, яка погоджується укласти договір, отримала всі необхідні відомості для прийняття рішення про погодження умов договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Однак, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Позивач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставиться. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд дійшов до висновку, що договір про відкриття кредитної лінії № 1056-9781 від 21.02.2022 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», отже вимога позивача про стягнення із [PERSON] простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 58726,50 гривень підлягає до задоволення. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, надавши оцінку позиції сторін у справі суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1056-9781 від 21.02.2022 року у загальному розмірі 76126,50 гривень. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст.133 ЦПК, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (ч.1, 2 ст.141 ЦПК). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн. сплачений при подачі позову до суду (а.с.11). З урахуванням задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved