Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Орган місцевого самоврядування Служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог з урахуванням уточнення позивач у позовній заяві посилалася на те, що 06 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . В період шлюбу у них народилися спільні діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідач пішов із сім`ї у 2013 році, коли позивач була вагітною другою дитиною - [PERSON] . Шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року по справі №192/1127/15. Таким чином, старша донька не бачила батька з 2013 року, а син взагалі ніколи його не бачив, оскільки [PERSON] з того часу життям дітей не цікавився. Позивач самостійно займалася вихованням та утриманням дітей. Відповідач жодним чином не виконував своїх батьківських обов`язків, у житті дітей не з`являвся, та грошових коштів на утримання дітей не надавав. Жодної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей відповідач не бере, всі питання щодо виховання та утримання дітей вирішуються позивачем самостійно. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2023 року, ВП №49670721, боржник: [PERSON] , сукупний розмір заборгованості становить 145 848,50 грн. 07 грудня 2019 року позивач вдруге уклала шлюб з [PERSON] , у шлюбі з яким у них народилося ще двоє дітей, вони проживають однією родиною, разом виховують усіх чотирьох дітей. Таким чином, все необхідне для дітей, одяг, взуття, цифрову техніку з 2013 року позивач купує сама, а у подальшому з теперішнім чоловіком [PERSON] , забезпечують дітям повноцінне харчування, відвідування гуртків, відпочинок, щоб зберегти відповідний соціальний, моральний та розумовий розвиток. Діти зростають наразі у повноцінній родині, без присутності у їх житті біологічного батька, який самостійно прийняв рішення самоусунутися від виконання своїх батьківських обов`язків, жодного інтересу до дітей не проявляє багато років, не бажає приймати участі у їх житті, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям та станом здоров`я, не відвідував і не відвідує дітей, матеріально не забезпечує. Враховуючи зазначене, вважає, що невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей є підставою для позбавлення його батьківських прав. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позовну вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів залишити без розгляду, позовну вимогу про позбавлення батьківських прав підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Просила винести рішення по справі у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи органу опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Візір О.О. надала суду заяву, в якій просила винести рішення у підготовчому засіданні та долучити висновок органу опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Стеценко Л.О. надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без їх участі. Проти позбавлення батьківських прав [PERSON] не заперечує. Просила винести рішення у підготовчому засіданні. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони з 06 серпня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області було складено відповідний актовий запис №83. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2015 року по справі №192/1127/15 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається із матеріалів справи, дитині - [PERSON] , [INFO] , згідно посвідчення, виданого Солонянським УСЗН, Серія [NUMBER] , призначена інвалідність до 18 років. Згідно довідки Сурсько-Михайлівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Солонянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області від 15.11.2023 року дитина [PERSON] , [INFO] , знаходився на диспансерному обліку з 14.10.2013 року по 03.03.2021 року з діагнозом: Коарктація аорти. Вроджений двустволковий аортальний клапан. Батько дитини жодного разу не з`явився до лікаря з приводу медичного обслуговування дитини, жодного разу не поцікавився станом здоров`я дитини, жодного разу не був присутнім при проведенні вакцинації дитини, а також консультації профільних фахівців. Також, згідно довідки Сурсько-Михайлівської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини Комунального некомерційного підприємства «Солонянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області від 15.11.2023 року дитина [PERSON] , [INFO] , знаходилася на диспансерному обліку з 14.02.2009 року по 03.03.2021 року з діагнозом: Вальгусна деформація стоп. Батько дитини не з`являвся до лікаря з приводу медичного обслуговування дитини, з 2013 року не цікавився станом здоров`я дитини, не був присутнім при проведенні вакцинації дитини, а також консультації профільних фахівців. Із довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Солонянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Солонянської селищної ради Дніпропетровської області від 22.11.2023 року, вбачається, що мати дітей в період до 03.03.2021 року одноособово відвідувала Сурсько-Миколаївську АЗПСМ з приводу медичного обслуговування своїх дітей. Відповідно до свідоцтва про шлюб 07 грудня 2019 року [PERSON] вдруге уклала шлюб з [PERSON] . До матеріалів справи долучено довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 14.11.2023 року, виданої Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області, відповідно до якої [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї входять: [PERSON] (заявник), [PERSON] (уповноважений власник свекор), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син). Згідно довідки від 07 серпня 2023 року за вих.№89, виданої Новоолександрівським ліцеєм, [PERSON] бере участь у вихованні дітей, учнів Новоолександрівського ліцею НСР [PERSON] , [INFO] , учня 5-Б класу та [PERSON] , [INFO] , учениці 9-А класу. За підтвердженням класних керівників, активно цікавиться рівнем навчальних досягнень дітей та підтримує зворотній зв`язок. Судом встановлено із заяв та актів сусідів, близьких родичів родини, які долучені до матеріалів справи, що позивач, самостійно займалася вихованням та утриманням дітей, а у подальшому вихованням та утриманням дітей займається також її чоловік [PERSON] , діти доглянуті та охайні. Із характеристик на родину із навчальних закладів вбачається, що діти гарно навчаються, дисципліновані та виховані, діти забезпечені усім необхідним, як одягом, так і необхідною канцелярією та технікою для навчання. Відповідача по справі - [PERSON] , жодного разу ніхто не бачив, ніяким чином інтерес до дітей за всі роки він не проявляв, матеріальним забезпеченням та станом здоров`я дітей не цікавився. Згідно Висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, орган опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] . Вищезазначений Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав затверджено рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 20 грудня 2023 року №396. У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування дітей, а з боку [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з батьком та прийманні ним участі у вихованні, вище викладені обставини свідчать про небажання [PERSON] виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на нього законом, що підтверджується заявою [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сущенко О.В. від 24.11.2023 року, зареєстровано в реєстрі за №2727, з якої вбачається, що [PERSON] дає згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно його дітей: неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 СК України). Згідно вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Так,статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 420/1753/18 (провадження № 61-22933св19) від 14 травня 2020 року. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). У Постанові від 28 вересня 2021 року по справі №459/3411/18 Верховний Суд роз`яснив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною i побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст.18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Зазначене свідчить про те, що [PERSON] самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Оскільки встановлено, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, самоухилився від виховання та матеріального забезпечення дітей, не піклується про життя та здоров`я своїх дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved