Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] \~про стягнення 64750,00 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.07.2020 та судових витрат у розмірі 2684,00 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до заяви № б\\н від 06.07.2020 [PERSON] звернувся з заявою про отримання банківських послуг, йому було відкрито кредитний рахунок та відкрито кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому було збільшено до 100 000 грн. він отримав преміальну картку «Platinum». Підписання вказаної заяви є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням і ініціативою банку, відповідно до п.2.1.1.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які надані йому для ознайомлення в письмовій формі, складають між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. При укладенні кредитного договору керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Вказують, що банк свої зобов`язання за договором виконав. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Посилаються, що згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками і іншими витратами згідно з умовами договору, тому станом на 07.07.2023 заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» становить 64750, 00 грн, з яких: 54921,47 грн заборгованість за кредитом; 9828,53 грн заборгованість за простроченими відсотками, заборгованість за комісією 00,00 грн; пеня 00,00 грн, яку просять стягнути з відповідача у примусовому порядку, та стягнути понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи позивач повідомлений належним чином, у матеріалах справи є клопотання, в якому просять розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідач у судові засідання 17.10.2023, 27.11.2023 та 18.12.2023 не з`явився, за місцем реєстрації судових викликів і повідомлень не отримує, про що свідчать повернуті суду без вручення рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Оголошення про виклику відповідача до суду розміщено на офіційному веб-порталі судової влади за посилання: https://admin.court.gov.ua/userfiles/media/new_folder_for_uploads/sud2515/Puhach%20(1).pdf На підставі ст. 280, 281 ЦПК України\~судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, враховуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.07.2020 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] \~було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку з угодою про використання простого електронного підпису (а.с. 53-54). Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] підтверджується зміна розміру кредитного ліміту до 55000 грн з 10.03.2021 (а.с. 51). Відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав три кредитні картки, останню отримав 01.07.2021 зі строком дії до 06/24 (а.с. 52), рух коштів по яких відображено у виписці банку (а.с. 16-50). У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. До Договору банк додав Паспорт споживчого кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 55-80). Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми. Відповідно до п.2.1.1.12.3 умов Договору погашення кредиту - поповнення картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку i зарахування їх Банком на Картрахунок Держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. На підставі п.2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов`язаний погашати заборгованість по Кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно із п.2.1.1.5.7 Договору власник зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Пунктом 2.1.1.5.6 Договору передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплату Винагороди Банку. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернула належні грошові суми. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Станом на 07.07.2023 заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «Приватбанк» становить 64750, 00 грн, з яких: 54921. 47 грн заборгованість за кредитом; 9828, 53 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 9-15). Рух коштів по яких відображено у виписці за договором б/н від за період з 20.09.2017 по 06.05.2023, з якого вбачається, що фактично банківськими послугами відповідач користується з 2017 року. Протягом 2022 -2023 років відповідач активно користувався кредитною карткою, роблячи перекази зі своєї картки, а також поповнюючи її. Витрати по картці не перевищують кредитного ліміту, однак зарахування на карту відповідача не покривали витрат, що призвело до виникнення боргу, розмір якого суд визнає доведеним, у тому числі і даними виписки по кредитному рахунку (а.с. 16-50). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором. Таким чином, враховуючи, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач допустила порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, беручи до уваги дослідженні в судовому засіданні докази, вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме: необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.07.2020 у розмірі 64750,00 грн. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 90), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved