Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

26 жовтня 2023 року в провадження суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу ) щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову та до досягнення дитиною 3-х років. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з лютого 2023 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . У жовтні 2023 року вона разом з дитиною приїхала до міста Кривого Рогу. Відповідач по телефону повідомив, що не буде до них приїжджати, а також повідомив, щоб вона самостійно утримувала дитину. По приїзду до Кривого Рогу відповідач відправив на банківську картку позивачу грошові кошти у сумі 2500 грн. Вона зверталася до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги, проте відповідач відмовив у категоричній формі, яим поставив її та їх доньку у скрутне матеріальне становище. Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує від держави допомогу у розмірі 860 грн., інших джерел доходу немає, в той час як відповідач працездатний, має стабільну заробітну плату та має змогу надавати матеріальну допомогу. Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідач скористався правом надання відзиву на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, оскільки з січня 2023 року до теперішнього часу він надсилав позивачу грошові кошти у сумі 76\~950 грн. Також, на його утриманні перебувають двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких на підставі судового наказу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2023 року з нього стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини на користь [PERSON] . Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивач надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до\~ч.1,\~4\~ст.223\~ЦПК України,\~неявка у\~судове засідання\~будь-якого\~учасника справи\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час і\~місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті,\~крім випадків,\~визначених цією\~статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду повторно не з`явився, надав відзив на позов, у зв`язку із чим на підставі ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб 11 лютого 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане 11 лютого 2023 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 143 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про нароження, що видане 22 березня 2023 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 422 (а.с.8). З Акту, що складений мешканцями будинку [ADDRESS] , який посвідчений головою ОСББ Берегиня 70 КР від 24 жовтня 2023 року вбачається, що [PERSON] разом із донькою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 15 жовтня 2023 року (а.с.10). Судом встановлено, що судовим наказом Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2023 року з [PERSON] щомісячно стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 16 жовтня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] є інвалідом ІІ групи внаслідок війни, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.28). Оскільки згідно Акту від 22.11.2023 року, складеному працівниками канцелярії Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області під час отримання поштової кореспонденції від відповідача не виявилось додатків до відзиву (а.с.23), судом не надається оцінка твердженням відповідача про надання позивачу матеріальної допомоги на суму 76950 грн. Згідно ч.1, ч.4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.2\~ст.91 СК України\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19 ). Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працює заступником директора з адміністративно-господарськиїх питань в ТОВ «Епіцентр К», а отже має постійний дохід, при цьому позивач не працевлаштована, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, дитина мешкає разом із позивачем. Суд також враховує, що з відповідача вже стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини на утримання двох дітей за судовим наказом від 13.11.2023 року, а також на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/6 частини, що в загальному розмірі становить частину від доходу відповідача, тобто 50 відсотків. Відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років у розмірі 1/12 частини його заробітку (доходу), щомісячно, а загальний розмір відрахувань на утримання трьох неповнолітніх дітей та дружини не перевищить 70 відсотків заробітної плати та буде становити 58 відсотків за всіма відрахуваннями на виплату аліментів (1/3 + 1/6 +1/12 = 7/12 0,58) Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України\~стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] згідно довідки до акту огляду МСЕК № 625636 є інвалідом ІІ групи. За правилами п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. На підставі викладеного, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial