Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

позивачем у позові заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 06.11.1993. Зазначила, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства з відповідачем не ведуть. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15.11.2023 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 23.11.2023 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, поданий позов підтримала та просила його задовольнити. Судовий збір просила з відповідача не стягувати, прізвище змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] подав до суду заяву від 24.11.2023, в якій просить справу розглядати за його відсутності та визнає позовні вимоги, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав ні відзиву, ні заперечень на позов, тому обставини, на які посилається позивачка за текстом позовної заяви суд вважає доведеними. Дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до наступного висновку. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.11.1993, судом встановлено, що сторони 06.11.1993 зареєстрували шлюб, актовий запис №532 (а.с.4). Спільних дітей сторони не мають. Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. Виходячи із резолютивної частини позову та поданої до суду заяви позивача вирішення питання про місце проживання дитини перед судом не ставилось. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.11.1993 вбачається, що при одруженні позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Оскільки, позивач в заяві від 23.11.2023 просила змінити їй дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, суд відповідно до вимог ст.113 СК України вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити позивачу її дошлюбне прізвище. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Разом з тим, позивач просила не стягувати судовий збір з відповідача. Таким чином, судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved