Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 50306 грн. 61 коп. заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 травня 2011 року АТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява на отримання кредиту разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Тарифами банку і Умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком кредитний договір. Позивач стверджує, що [PERSON] станом на 23 серпня 2023 року має заборгованість за кредитом в розмірі 40678 грн. 54\~ коп. та 9628 грн. 07 коп. заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що [PERSON] умови укладеного договору не виконує в зв`язку з чим у неї утворилася вказана заборгованість, АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду та просить стягнути з неї вказану заборгованість. Ухвалою від 05 жовтня 2023 року суд постановив її розгляд проводити за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання сторони не з`явились. У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подала, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. Судом встановлено, що 11 травня 2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно заяви від 11 травня 2011 року [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилась і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Також у вказаній заяві між банком та відповідачем були погоджені умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», підписані [PERSON] 11 травня 2011 року відповідно до яких базова процентна ставка за кредитним лімітом становить 3,0 % на місяць на залишок заборгованості; щомісячна комісія - 1% від заборгованості. До позовної заяви позивачем додано також копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг, довідки про зміну умов кредитування та видачі кредитних карток, прозрвахунок суми боргу та виписку за договором б/н від 11 травня 2011 року. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою за договором б/н,укладеним з відповідачкою. Згідно наданого суду розрахунку позивач станом на 23 серпня 2023 року нарахував відповідачці заборгованість за кредитом в розмірі 40678 грн. 54 коп. та 9628 грн. 07 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1ст.634 ЦК України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки отримані та використані позичальницею кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не були повернуті, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини та заперечень стосовно розміру вказаної заборгованості відповідачка суду не надала. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved