Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

26.09.2023 року [PERSON] звернувся до Новобузького районного\~суду Миколаївської\~області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», зазначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крегул Івана Івановича, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 30.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., реєстраційний № 250986 щодо стягнення з нього [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в сумі 14026,34 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що йому стало відомо про те, що 14.12.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О., на підставі виконавчого напису від 30.06.2021 року № 250986 відкрив виконавче провадження № 67884772 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» невиплачені в строк грошові кошти в розмірі 14026,34 грн. Виконавчий напис був вчинений на підставі кредитного договору № 6913095866 від 24.09.2018 року укладеного між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень". Вважає дії відповідача незаконними, необґрунтованими з тих підстав, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм законодавства, виконавчий напис не відповідає вимогам закону, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Він не отримував від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та приватного нотаріуса Остапенко Є.М. документів та повідомлень. Про наявність вищевикладених обставин щодо відкритого виконавчого провадження на підставі оскаржуваного виконавчого напису йому стало відомо після блокування всіх банківських рахунків та накладення арешту на кошти. Стягувачем за виконавчим написом є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке не було кредитодавцем за вказаним у виконавчому написі кредитним договором, а отримало право вимоги шляхом укладання з іншими юридичними особами договорів відступлення права вимоги та факторингу, що свідчить про те, що нотаріус, вчиняючи відповідний виконавчий напис мав перевірити додержання сторонами таких договорів порядку їх укладення та відповідно, передачі відступлених активів та пасивів, в тому числі порядок інформування боржників за відступленими грошовими зобов`язаннями про зміну кредитора. При цьому, будь-яких повідомлень щодо зміни кредитора за кредитними договорами, за якими наразі кредитором є відповідач, він ніколи не отримував. Також, окрім заборгованості за тілом кредиту, який позивач не отримував, виконавчим написом також стягнуто заборгованість за нарахованими процентами, несплаченими відсотками та пенею, які зроблені стягувачем самостійно, а тому будь-яких документів, що підтверджують безспірність таких сум та встановлюють прострочення виконання зобов`язання взагалі існувати не може. Виконавчий напис від 30.06.2021 року за № 250986 вчинено з грубим порушенням порядку його вчинення, оскільки зазначена у ньому сума не є безспірною, відповідач не надав нотаріусу документи, визначені у п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.09.2023 року матеріали позову розподілені судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 29.09.2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 18.10.2023 року. Ухвалою суду від 18.10.2023 року на підставі пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України відкладений судовий розгляд справи до 21.11.2023 року 11:00 год. 19.10.2023 року від представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кожушко В.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 24.09.2018 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем було укладено кредитний договір № 6913095866. 07.10.2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № б/н, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «ТАСКОМБАНК» є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і за кредитним договором №6913095866 від 24.09.2018 року. Таким чином, твердження позивача, що він не має фінансових зобов`язань перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки ним не укладались цивільно-правові угоди з відповідачем, є хибними, надуманими та необґрунтованими, тому, що заміна кредитора у зобов`язанні прямо передбачена законодавством, не впливає на характер, обсяг і порядок виконання позивачем своїх обов`язків, не погіршує становище позивача, не зачіпає його інтересів та здійснюється без його на те згоди. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або наявної відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не менше трьох років. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного кодексу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Відповідач вважає, що ним виконано вимоги передбачені п.2 Постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а отже, виконавчий напис, вчинений 30.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 250986 щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 14026,34 грн., не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. 21.11.2023 року ухвалою суду зазначена позовна заява на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 12.12.2023 року на адресу суду на виконання ухвали позивачем [PERSON] надано заяву про усунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху та додано до неї копії документів. Ухвалою судді від 12.12.2023 року продовжено розгляд справи та призначено судове засідання на 22.12.2023 року о 10:00 год. Позивач на судовий розгляд справи не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судові засідання 18.10.2023 року, 21.11.2023 року та 22.12.2023 року також не з`явився, разом з відзивом представником відповідача [PERSON] суду було надано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Треті особи пояснень по справі не надавали, в судове засідання не з`явились. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши додані до них письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. 30.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 250986 щодо звернення стягнення з\~\~ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошових коштів в сумі 14026,34 гривень (а.с.22). На виконання виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. 14.12.2021 року відкрито виконавче провадження №67884772 (а.с.11-12). Згідно витягу з Єдиного реєстру виконавчих проваджень на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крегул І.І. знаходиться виконавче провадження № 67884772, яке на час розгляду справи зупинено. Згідно акту обстеження фактичного проживання гр. [PERSON] від 28.09.2023 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.32). Згідно картки фізичної особи - платника податків, [PERSON] , [INFO] , має реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.10). Відповідно, до довідки переселенця 4822-7501121345 місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням діючого законодавства, посилаючись на те, що не укладав з відповідачем будь-яких кредитних договорів, його не було попереджено про усунення порушень за кредитним договором, а у нотаріуса на момент вчинення виконавчого напису були відсутні підстави для визнання суми заборгованості безспірною. Крім того, процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі №750/1627/18. Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17 та підтверджений у Постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року № 201/11696/16-ц. Подання позивачем даного позову суд розцінює як незгоду [PERSON] із пред`явленою йому заборгованістю, а, отже, наявністю спору щодо її розміру. Суд також зазначає, що 26.11.2014 року до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. У зв`язку з визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, а передбачала стягнення на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди. Отже, станом на час вчинення виконавчого напису - 30.06.2021 року, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст.13 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України). Копії документів та матеріалів справи, на підставі яких був виданий виконавчий напис за реєстровим номером 250986 від 30.06.2021 року щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» грошових коштів в сумі 14026,34 грн., за яким відбувається стягнення у виконавчому провадженні № 67884772, відповідачем та третьою особою, суду надані не були. Крім того, стороною відповідача суду не надано доказів про те, що кредитний договір, який став підставою для видачі оспорюваного виконавчого напису, був нотаріально посвідченим, що виключає можливість вчинення виконавчого напису щодо даного договору. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. Крім того, виконавчий напис містить посилання, що він виданий на підставі кредитного договору 6913095866 між [PERSON] та ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень", але у відзиві надані пояснення що такий кредитний договір укладався між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК». Доказів, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги від ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень", як сторони кредитного договору, суду не надано. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з порушенням чинного законодавства, за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору, що виключало можливість його вчинення, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крегул І.І. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом був сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн. Відповідно до частини 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що судом позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», задоволені повністю, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за подання позову та заяви про забезпечення позову в сумі 1610,40 грн.

Outcome: approved