Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

15.11.2023 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - Позивач), [PERSON] (далі - Позивачка) до Бахмацької міської ради Чернігівської області (далі - Відповідач) про визнання за кожним права власності на відповідну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що вищевказане домоволодіння відноситься до типу колгоспних дворів, власниками якого є Позивачі та їх померлі батьки - [PERSON] та [PERSON] , після смерті яких Позивачі успадкували відповідні частки нерухомості, проте, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, не мають можливості належним чином зареєструвати свої права на майно; окрім того, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів Позивачі також не мають можливості зареєструвати своє право власності на відповідну частину спірної нерухомості, як члени колгоспного двору. Вказані обставини перешкоджають Позивачам у реалізації їх права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] , тому за захистом своїх прав вони змушені звернутися до суду з даним позовом, у якому Позивач просить визнати за ним право власності на 2/3 частини спірної нерухомості, а Позивачка - на 1/3 частину. Згідно з ухвалою суду від 15.11.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06.12.2023. 06.12.2023 підготовче провадження у справі було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 28.12.2023. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому представник Позивачів заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити; представник Відповідача відзиву на позов не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, у судовому засіданні встановлено, що будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS] належало до суспільної групи колгоспних дворів, членами якого станом на 15.04.1991 були [PERSON] - голова двору та члени двору - [PERSON] , [PERSON] (Позивач) та [PERSON] (Позивачка) (а.с.22, 27, 28). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 №15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, які регулювали власність колгоспного двору, домоволодіння в [ADDRESS] на праві власності належало батькам [PERSON] , [PERSON] та Позивачам у рівних частинах: по 1/4, проте у них, як у власників, відсутні правовстановлюючі документи, оскільки на момент зведення будинку його реєстрація у сільській місцевості не вимагалася. Мати [PERSON] померла [INFO] . На момент смерті вона була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком [PERSON] та Позивачами (а.с.14, 15, 25, 26, 27, 28). Відповідно до ст.ст.524, 525 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Положеннями ст.549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав нотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, [PERSON] та Позивачі, як спадкоємці за законом після смерті своєї дружини та матері [PERSON] у рівних частинах успадкували право на належну останній 1/4 частину домоволодіння в [ADDRESS] . Батько [PERSON] помер [INFO] . На момент смерті він був зареєстрований та проживав разом з Позивачем в [ADDRESS] (а.с.16, 17). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 12.12.2023 №2033/01-16, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита 06.12.2023 за заявами про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] ; спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита за заявою про прийняття спадщини [PERSON] (а.с.45, 46, 47). Разом з тим, з повідомлення Бахмацької державної нотаріальної контори від 03.11.2023 №1725/02-14 вбачається, що нотаріус не може видати Позивачам свідоцтва про право на спадщину у виді відповідної частки спірного домоволодіння у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухомість (а.с.23, 48). Згідно з довідкою КП «Прилуцьке МБТІ» від 06.09.2023 №590, право власності на об`єкт нерухомості, розташований в [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстроване (а.с.21). Виходячи із повідомлення відділу «Центр надання адміністративних послуг» Борзнянської міської ради від 08.11.2023 №3008, Позивачам було роз`яснено причини неможливості реєстрації їх права власності на об`єкт нерухомості, розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с.24). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З досліджених у судовому засіданні обставин вбачається, що Позивачі після смерті матері успадкували по 1/12 частині домоволодіння, таким чином, частка кожного з них, у урахуванням частки, як членів колгоспного двору склала 1/3 частину (1/12 + 1/4). У свою чергу, Позивач після смерті батька успадкував належне останньому право власності на 1/3 частину спірної нерухомості, внаслідок чого частка Позивача, з урахуванням його частки, як члена колгоспного двору, склала 2/3 частини (1/3 + 1/3). Однак, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS] , унеможливлює оформлення за Позивачами їх права власності на належні їм частини спірної нерухомості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позову у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved