Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернувся до Київського апеляційного суду з клопотання про визначення підсудності справи за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.04.2020 визначено Шевченківський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду даної цивільної справи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 липня 2008 року між АБ «УКРГАЗБАНК» (надалі - «Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203-08-29/USD (з наступними змінами та доповненнями) відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено: сума кредиту - 603 561,59 грн; процентна ставка за користування кредитом 9,6 % річних; за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 19,6 % річних; строк повернення кредитних коштів до 14 липня 2028 року. Позивач вказує, що банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Натомість відповідач не виконала належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повернула кредитні кошти у визначений Кредитним договором строк. Станом на 23 березня 2020 року відповідачем не сплачено: нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 - 142 612,71 грн; заборгованість за кредитом - 510 764,59 грн. Загальна заборгованість відповідача-1 за Кредитним договором, станом на 23 березня 2020 року, складає 653 377,30 грн. В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір поруки №1 від 14 вересня 2011року, за умовами пункту 1.1. якого відповідач-2 зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по Кредитному договору № 2203-08-29/USD. Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем-1 договірних зобов`язань, передбачених Кредитним договором, Банк звернувся до суду за захистом порушеного права у спосіб, визначений частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, шляхом присудження до примусового виконання Відповідачем-1 та Відповідачем-2 обов`язку в натурі в солідарному порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2020 вищевказана справа надійшла в провадження судді Кондратенко О.О. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29.05.2020 заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без руху та надати строк для виправлення зазначеного в ухвалі недоліку. 21.07.2020 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 03.08.2020 відкрито провадження у справі та розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомлення сторін. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2020 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23.09.2020 цивільну справу за зазначеним вище позовом було прийнято до свого провадження та розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату і час розгляду справи по суті повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. У постановах від 14.08.2020 від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2008 року між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2203-08-29/USD відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором (а.с.-14-16). 14 вересня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору № 2203-08-29/USD від 15.07.2008 (а.с. 17-20). Згідно п. 1.1.3 додаткової угоди до Кредитного договору сума кредиту - 603 561,59 грн, кредитна лінія надається на строк/термін з 15.09.2011 по 14.07.2028 із сплатою процентів за користування кредитними коштами, у межах строку кредитування, виходячи з 9,6% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті в термін, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється, виходячи із - 19,6 % річних. Банк виконав свої договірні зобов`язання за Кредитним договором, надавши Відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з позичкового рахунку Відповідача (а.с. 26-27). Відповідач не виконав належним чином зобов`язання за Кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений Кредитним договором строк, внаслідок чого станом на 23 березня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 653 377,30 грн, яка складається з: нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01.07.2014 по 30.04.2015 - 142 612,71 грн; заборгованості за кредитом - 510 764,59 грн (а.с. 25). Крім цього, в якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] , [PERSON] 14.09.2011 був укладений договір поруки №1, за умовами пункту 1.1. якого поручитель зобов`язався в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по Кредитному договору № 2203-08-29/USD від 15.07.2008. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Пунктом 5.2. договорів поруки передбачено трирічний строк дії поруки. На дату пред`явлення даного позову порука є чиною та банк в праві вимагати від поручителя виконання забезпечених порукою зобов`язань. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем на підтвердження позовних вимог, факту укладення кредитного договору, наявності кредитних зобов`язань надано: копію кредитного договору № 2203-08-29/USD від 15.07.2008; копію додаткової угоди від 14.09.2011; копію договору поруки від 14.09.2011; виписку з позичкового рахунку відповідача-1; розрахунок заборгованості за кредитним договором. Доказів того, що відповідачі виконали належним чином зобов`язання та повернули грошові кошти суду не надано, розрахунок заборгованості не спростовано. З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. З огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2203-08-29/USD від 15.07.2008 в сумі 653 377,30 грн. Разом з цим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 9800,66 грн.

Outcome: approved