Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] \~звернулась у\~суд із\~позовом до\~Кредитної спілки\~«Лакі», третя\~особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ [PERSON] ,у якому просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до договору поруки №3 від 22.02.2021 року. В обґрунтування позову посилалась на те, що 22 лютого 2021 року між Кредитною спілкою «Лакі» та членом цієї кредитної спілки [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №22. Відповідно до пункту 1.1, 2.1 та 2.2 цього договору кредитодавець надає позичальнику кредитну лінію з лімітом у сумі 40000 грн на споживчі цілі. Строк кредиту надається на 48 фактичних місяців від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом. Плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 66% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом у рамках кредитної лінії. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням щодо кожного з траншів дня його отримання та включаючи дату повернення кредиту згідно з пунктом 3.1 Договору кредитної лінії №22. У розділі 4 цього ж договору пунктом 4.1 визначено забезпечення кредитної лінії договором поруки. 22 лютого 2021 року між Кредитною спілкою «Лакі» та [PERSON] було укладено договір поруки №3, в пункті 1.1 якого зазначено, що поручитель зобов`язується відповідати перед кредитодавцем солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх його зобов`язань за Договором кредитної лінії №22 від 22 лютого 2021 року та додатковими договорами до нього які існують на момент укладення цього договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. 16 грудня 2022 рік укладено між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лакі» укладено додаткову угоду до договору кредитної лінії №22 від 22 лютого 2021 року, яка змінила істотні умови договору. Після регулярного невиконання кредитних обов`язків [PERSON] до позивача почали телефонувати представники Кредитної спілки «Лакі» щодо солідарної відповідальності з позичальником за Договором кредитної лінії. Позивач не погоджується з вимогами про солідарне стягнення боргу за кредитним договором та вважає, що договір поруки є нікчемним, оскільки в ньому не зазначено істотні умови договору, зокрема розмір і зміст основного зобов`язання за кредитом. Також зазначає, що умова щодо погодження поручителем з усіма додатковими угодами, які виникнуть в майбутньому, передбачена пунктом 1.1 Договору поруки №3 від 22.02.2021 року, є несправедливою та нікчемною. Представник відповідача у відзиві стверджує, що договір поруки відповідає вимогам законодавства, чинним на момент його укладення, а позивач не зазначив підстав для застосування наслідків нікчемності договору поруки. Представник позивача у відповіді на відзив вважає, що з моменту зміни зобов`язання поручитель не може повністю відповідати за кредитним договором, а порука має вважатися припиненою незалежно від реального настання чи ненастання збільшеного внаслідок змін кредитних договорів обсягу відповідальності поручителя (без його згоди). Зазначає, що відповідачем не дотримано вимог законодавства при вчиненні дій щодо збільшення зобов`язання боржника [PERSON] без повідомлення поручителя [PERSON] , а тому недотримання законодавства та недодержання істотних умов договору тягне за собою відповідні наслідки його недійсності. Звертає увагу, що відповідач у порушення вимог ст.554 ЦК України висуває вимоги по зобов`язанню виключно поручителю, не застосувавши солідарну відповідальність. Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити з вищенаведених підстав. Представник відповідача в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити з вищенаведених підстав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до\~ч.1\~ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою передбачені статтею 554 ЦК України. Так, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч.2 ст. 215 ЦК України). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст. 216 ЦК України). Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч.5 ст. 216 ЦК України). Правові наслідки недійсності окремих частин правочину передбачені статтею 217 ЦК України, відповідно до якої недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Судом установлено, що 22 лютого 2021 року між Кредитною спілкою «Лакі» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №22, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредитну лінію з лімітом у сумі 40000 грн на споживчі цілі. Строк кредиту надається на 48 фактичних місяців від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом. Плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 66% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом у рамках кредитної лінії. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням щодо кожного з траншів дня його отримання та включаючи дату повернення кредиту. Пунктом 4.1 розділу 4 цього договору визначено забезпечення кредитної лінії договором поруки. 22 лютого 2021 року між Кредитною спілкою «Лакі» та [PERSON] було укладено договір поруки №3, в пункті 1.1 якого зазначено, що поручитель зобов`язується відповідати перед кредитодавцем солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх його зобов`язань за Договором кредитної лінії №22 від 22 лютого 2021 року та додатковими договорами до нього, які існують на момент укладення цього договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. 16 грудня 2022 рік між [PERSON] та Кредитною спілкою «Лакі» укладено додаткову угоду до договору кредитної лінії №22 від 22 лютого 2021 року, згідно з якою: збільшено до 30 квітня 2025 року строк, на який надається кредитна лінія; змінено розмір щомісячного платежу; збільшено на два місяці строк дії договору. Позивач просить застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до договору поруки №3 від 22.02.2021 року, посилаючись на те, що в договорі поруки не зазначені істотні умови договору, зокрема, розмір і зміст основного зобов`язання за кредитом (згідно з договором кредитної лінії №22 від 22 лютого 2021 року). Суд відхиляє зазначені аргументи позивача з таких підстав. Згідно з п.1.1 договору поруки [PERSON] як поручитель бере на себе зобов`язання відповідати перед кредитодавцем солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх його зобов`язань за договором кредитної лінії №22 від 22 лютого 2021 року. Згідно з п.1.2 договору поруки позивачу добре відомі усі умови вищезгаданого договору кредитної лінії. Розділом 3 договору поруки передбачена, зокрема, солідарна відповідальність поручителя за договором кредитної лінії перед кредитодавцем у тому ж обсязі, що і позичальника. Таким чином, укладаючи договір поруки, [PERSON] підтвердила своє волевиявлення бути поручителем та взяла на себе відповідні зобов`язання за договором кредитної лінії №22 від 22 лютого 2021 року, який укладений між Кредитною спілкою «Лакі» та [PERSON] та який містить необхідні істотні умови кредитного договору. Що стосується доводів позивача щодо несправедливості та нікчемності умови в пункті 1.1 договору поруки про погодження поручителем з усіма додатковими договорами до договору кредитної лінії, які виникнуть на його підставі, зокрема в майбутньому, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Звертаючись до суду з позовом, позивач заявила позовну вимогу про застосування наслідків нікчемності до договору поруки в цілому. Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. З договору кредитної лінії вбачається, що він міг би бути укладений і без включення до нього умови про погодження поручителем з усіма додатковими договорами до договору кредитної лінії, які виникнуть на його підставі в майбутньому. Відтак суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо несправедливості та нікчемності умови в пункті 1.1 договору поруки не є підставою для визнання договору поруки нікчемним у цілому. Також суд відхиляє твердження позивача про те, що додаткова угода від 16 грудня 2022 року, якою змінено істотні умови договору кредитної лінії, є підставою для визнання договору поруки нікчемним, оскільки згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності договору є недодержання певних вимог саме в момент вчинення правочину, тобто 22 лютого 2021 року. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що на день укладення 22 лютого 2021 року договір поруки був нікчемним, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed