Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області після усунення недоліків у новій редакції надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Петрівської сільської ради про визначення місця проживання дітей.Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 квітня 2010 року між ним та [PERSON] , було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області про що було зроблено актовий запис № 47 та видано свідоцтво Серії № [NUMBER] від 24.04.2010 року. Від цього шлюбу у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька, [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області по справі № 363/2145/22 від 18.10.2022 року за моєю позовною заявою шлюб між мною та [PERSON] було розірвано. Важливим є те, через різне місце проживання між ним і відповідачем ними не було досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, а також участі у забезпеченні умов життя дітей. Зазначив, що наразі син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачем за фактичним місцем реєстрації: [ADDRESS] . Позивач повністю самостійно піклується про дітей, забезпечуючи їм належний рівень життя, духовного та фізичного розвитку. Крім того зазначив, що [PERSON] фактично ухиляєтеся від виконання своїх батьківських обов`язків. Також важливою обставиною є те, що проживання дітей з ним, є волею та бажанням самих дітей, вони висловлюють повну згоду на проживання з батьком. У нього з дітьми з народження зав`язався сильний психологічний контакт, прив`язаність один до одного, вони проводять багато вільного часу разом. Позивач не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо їхніх дітей. Зауважив, що з [PERSON] не було досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей. Також відповідач неодноразово змінювала свою позицію щодо того з ким проживають їх діти, тому дане питання можливо врегулювати виключно в судовому порядку. Ухвалою судді від 13 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13 липня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала щодо визначення місця проживання дітей разом з батьком. Пояснила, що вона як мати хотіла б, щоб діти проживали з нею, однак вважає дітям буде краще проживати разом з батьком, оскільки наразі не може забезпечити їм належні умови. Представник третьої особи Єрема В.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила визначити місце проживання дітей разом з батьком. Крім того, в судовому засіданні в порядку ст. 171 СК України вислухано думку старшої дитини, а саме малолітнього [PERSON] , який пояснив, що наразі проживає разом з батьком та молодшою сестрою, та в подальшому також хоче проживати з батьком. Заслухавши пояснення учасників справи, думку дитини з приводу визначення місця її проживаннята дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.04.2010 року. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 жовтня 2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 24.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №47 розірвано. У шлюбі в подружжя [PERSON] та [PERSON] народилися діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.04.2013 року, серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.10.2016 року, серії [NUMBER] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.09.2022 року за адресою: [ADDRESS] . в належних умовах проживають [PERSON] та його діти [PERSON] , [PERSON] , а також бабуся [PERSON] . Як вбачається з сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду № 119543 за результатами огляду стосовно [PERSON] ознак наркологічних захворювань не виявлено. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , станом на 26.10.2022 року, не знятої чи непогашеної судимості не має. Статтею 141 СК України врегульовано, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною 2 статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1,2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Положеннями ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Петрівської сільської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 377 від 25 листопада 2022 року, про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , та [PERSON] . Батько з дітьми та їх бабусею (власницею будинку) проживають у [ADDRESS] . Діти забезпечені сезонним одягом та взуттям, продуктами харчування, навчальним приладдям, розвиваючими іграми. Батьки сумлінно ставляться до виконання батьківських обов`язків та достатньо уваги приділяють навчанню та вихованню дітей. Батько на даний час немає постійного місця працевлаштування. Накопичені раніше доходи дозволяють утримувати двох дітей. Мати дітей [PERSON] не заперечує проти того, щоб діти проживали разом з батьком, так як має намір виїхати за кордон на роботу до Польщі. Орган опіки та піклування Петрівської сільської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , проживають разом з батьком, що підтверджується актом обстеження умов проживання та висновком органу опіки та піклування Петрівської сільської ради та не заперечується сторонами, [PERSON] виявив бажання і в подальшому також проживати разом з батьком, батько відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, займається вихованням та утриманням сина та доньки, піклується про їх стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток на даний час на офіційно не працює, однак має накопичений раніше дохід, при цьому судом враховано визнання відповідачем позовних вимог та не заперечення останньої щодо визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання малолітніх дітей разом з батьком [PERSON] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дітей, зміст позовних вимог, а також той факт, що висновком органу опіки та піклування Петрівської сільської ради визнано за доцільне визначити місце проживання дітей разом з [PERSON] , суд приходить до переконання, що визначення місця проживання дітей разом з батьком буде відповідати інтересам дітей. При цьому суд вказує на те, що визначення місця проживання дітей разом із батьком не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дітьми та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки матір дітей у разі визначення місця проживання останніх з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми, прояву турботи відносно них та участі у їх вихованні. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved