Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідачки, свої вимоги мотивує тим, що перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі який між ними розірвано згідно рішення Сокальського районного суду від 16.08.2021р. Від спільного подружнього життя у сторін народилася двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що після розірвання шлюбу відповідачка жодного разу не бачила дітей та з лютого 2022р. виїхала за кордон та зв`язку із дітьми не підтримує. Відповідачка жодним чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості у їх подальшій долі, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчанням, підготовкою до сімейного життя, зокрема не забезпечує необхідних речей, а саме харчування, лікування, не спілкується з дітьми, не створює умов для отримання дітьми освіти. Стверджує, що всі питання щодо дітей вирішуються ним самостійно, без участі відповідачки, діти знаходяться повністю на утриманні позивача. Просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного рішення в справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, не повідомила суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наданих документів та ухвалити заочне рішення. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Із копії рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16.08.2021р., встановлено, що таким шлюб сторін розірвано. Із даного рішення встановлено, що підставою звернення до суду із даним позовом було те, що відповідачка [PERSON] не займалася ні вихованням, ні розвитком дітей, часто без будь якого повідомлення могла залишити сім`ю та їхати в Р.Польщу, хоча позивач [PERSON] працює та достатньо утримує сім`ю. Всі обов`язки щодо виховання, навчання і розвитку дітей, відповідачка поклала на позивача та його матір. Із побутової характеристики, що надана 04.09.2023р. старостою с.Волиця та Комарів, встановлено, що позивач [PERSON] позитивно характеризується за місцем свого проживання. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , зокрема встановлено, що до складу його сім`ї відносяться - [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - мати. Діти навчаються відповідно у 9 та 10 класах Волицької ЗШ. [PERSON] розлучений, проживає разом з матір`ю та малолітніми синами, на даний час проходить службу в ЗСУ. [PERSON] за даною адресою зареєстрована, але не проживає. Відповідно до рішення виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області №370 від 28.11.2023р. та висновку органу опіки та піклування Сокальської міської ради, встановлено, що згідно такого визнано за не доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із наданих письмових пояснень свідка [PERSON] від 20.12.2023р., встановлено, що після розірвання шлюбу її сина та відповідачки, остання не проживає з ними і не займається вихованням і утриманням дітей, обов`язки чого виконує її син. Згідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] від 20.12.2023р. встановлено, що їх батьки, а сторони по справі є розлученими. Після розлучення їх мама [PERSON] проживає за кордоном, їх вихованням та утриманням займається батько [PERSON] та баба [PERSON] . Відповідно до ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної, загальної, середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, суд розцінює, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, та свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони протягом шести місяців не виявляють у відношенні дітей батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. З цих підстав суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі, оскільки відповідачка залишила дітей, не піклується про них, не цікавиться ними, її життям та здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, чим усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved