Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду і до досягнення сином 23 років, або до закінчення навчання, з урахуванням того, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позову зазначено, що позивач з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчання на першому курсі економічного факультету Центральноукраїнського національного технічного університету на бюджетній основі. Відповідач працездатний, у добровільному порядку будь-якої допомоги не надає. Тому просить суд стягнути із відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованими місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направив. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі фіксування засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З письмових матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26.09.2007 року (а.с.8) та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно довідки Центральноукраїнського національного технічного університету від 22.11.2023 № 23-847 [PERSON] є студентом першого курсу на денній формі навчання на економічному факультеті, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а.с. 11). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 141 СК України визначено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18. Судом встановлено, що син відповідача досяг 18-річного віку; продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, зокрема на оплату харчування, придбання одягу, взуття, канцелярських товарів та наявність інших необхідних життєвих витрат, а тому,

Outcome: approved