Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника - адвоката Талалаєвої О.Ю. через підсистему «Електронний суд» звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області, Територіального сервісного центру № 1842, третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: [PERSON] , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просила: 1. Визнати незаконними дії Територіального сервісного центру МВС № 1842 (на правах відділу м.Бердичів) РСЦ МВС в Житомирській області щодо відмови у задоволенні заяви [PERSON] , від 26 травня 2022 року про скасування державної реєстрації транспортного засобу OPEL CORSA д.н.з. [NUMBER] . 2. Зобов`язати уповноважених осіб Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГСЦ МВС) скасувати реєстраційну дію «зняття з обліку» автомобіля марки OPEL CORSA, 1995 року випуску, номер кузова [NUMBER] року, вчинену 01.10.2014 року [PERSON] , на підставі довіреності від 24.09.2014 року серії НАВ № 223238, яка була визнана недійсною рішенням Бердичівського районного суду Житомирської області від 28.02.2022 року. 3. Зобов`язати уповноважених осіб Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГСЦ МВС) поновити реєстрацію транспортного засобу марки OPEL CORSA, 1995 року випуску (ІНА 52 5162), номер шасі (кузова) [NUMBER] за [PERSON] . 4. Судові витрати стягнути з відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль марки OPEL CORSA, 1995 року випуску зареєстрований за [PERSON] . Дата реєстрації 27.03.2003р. Номер шасі (кузова) [NUMBER] . 24.09.2014 року, приватний нотаріус м. Острог Рівненської області Вержиковський О.М. посвідчив довіреність від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка надавала право останньому розпоряджатись автомобілем марки OPEL CORSA, 1995 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . На підставі вказаної довіреності відбулося спочатку зняття автомобіля з обліку, а в подальшому - відчуження вказаного ТЗ. Враховуючи наведені обставини, позивач оскаржила вказаний правочин та його результат (довіреність) до суду. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.02.2022 року, яке набрало законної сили було встановлено, що договір доручення на автомобіль не укладався, а тому було визнано недійсною довіреність від 24.09.2014 року серії НАВ № 923238. 28 червня 2022 року від Територіального сервісного центру МВС № 1842 (ТСЦ МВС № 1842) отримано відповідь №0-71, якою останній відмовив у відновленні реєстрації позивача та скасування реєстраційних дій з її авто. Позивач вважає відмову відповідача у відновленні реєстрації позивача та скасування реєстраційних дій з її авто незаконною, у зв`язку з чим звернулась з даним позовом. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.02.2023 замінено неналежного відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Житомирській області на належного - Головний сервісний центр МВС. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 02.02.2023 справу передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва. У березні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2023 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 22.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. 22.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив із викладенням заперечень. 25.10.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення. 26.10.2023 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення. 30.11.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення по справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Третя особа у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, судом вжиті достатні заходи щодо належного повідомлення учасників та забезпечення їх участі в розгляді справи. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з позовної заяви, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль марки OPEL CORSA, 1995 року випуску зареєстрований за [PERSON] . Дата реєстрації 27.03.2003р. Номер шасі (кузова) [NUMBER] . Позивач здійснила першу реєстрацію вказаного транспортного засобу в Україні. Станом на сьогодні у володіння останньої і надалі перебуває вказаний автомобіль, із оригіналом свідоцтва про реєстрацію ТЗ, усіма документами, які стосувались розмитнення такого у 2003 році на території України. [PERSON] не здійснювала жодного відчуження вказаного автомобіля. Однак, при поданні щорічної декларації державного службовця, у такій, під час її перевірки, була встановлена невідповідність у поданих даних. А саме, як повідомили контролюючі органи, остання не показала свій дохід у розмірі 40 000, 00 грн. за відчуження свого автомобіля. Враховуючи вказане, [PERSON] звернулась до правоохоронних органів. Відтак, було з`ясовано, що 24.09.2014 року, приватний нотаріус м. Острог Рівненської області Вержиковський О.М. посвідчив довіреність від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , яка надавала право останньому розпоряджатись автомобілем марки OPEL CORSA, 1995 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . На підставі вказаної довіреності відбулося спочатку зняття автомобіля з обліку, а в подальшому - відчуження вказаного ТЗ. Як вбачається із відповіді на адвокатський запит, 01.10.2014 року у Бердичівському ВРЕВ транспортний засіб, який зареєстрований за [PERSON] , і який перебуває у її володінні був знятий з обліку для реалізації [PERSON] за дорученням НАВ 923238 від 24.09.2014 виданим приватним нотаріусом Вержиковським О.М. На підставі вказаної довіреності 01.10.2014 року автомобіль позивача був незаконно знятий з обліку. Враховуючи наведені обставини, позивач оскаржила вказаний правочин та його результат (довіреність) до суду. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.02.2022 року, яке набрало законної сили було встановлено, що договір доручення на автомобіль не укладався, а тому було визнано недійсною довіреність від 24.09.2014 року серії НАВ № 923238, посвідчену приватним нотаріусом Острозького нотаріального округу Рівненської області Вержиковським Олександром Миколайовичем, зареєстровану в реєстрі за № 1151. Оскільки, рішенням суду встановлений факт того, що позивач не підписувала довіреність, на підставі якої відбулась реєстраційна дія «зняття з обліку ТЗ», а тому, позивач 26 травня 2022 року звернулась до Територіального сервісного центру МВС № 1842 (ТСЦ МВС№ 1842) (відділу РСЦ МВС в Житомирській області) із заявою про скасування реєстрації зняття з обліку автомобіля марки OPEL CORSA, 1995 року випуску (ІНА 52 6162) Номер шасі (кузова) [NUMBER] , яка відбулась на підставі довіреності, яка була визнана судовим рішенням недійсною, та скасування усіх подальших дій. 28 червня 2022 року від Територіального сервісного центру МВС № 1842 (ТСЦ МВС № 1842) на вищенаведену заяву отримано відповідь №0-71, якою останній відмовив у відновленні реєстрації позивача та скасування реєстраційних дій з її авто. У вказаній відповіді відповідач вказав, що «довіреність не є правочином, а ухвалою суду визнано недійсною довіреність, а не сам правочин». З огляду на вказане, відповідач відмовив у скасуванні реєстраційної дії від 01.10.2014 року про зняття з обліку ТЗ позивача та подальші дії із таким ТЗ. Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Згідно частини одинадцятої статті 34 Закону № 3353-XII власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов`язок щодо їх реєстрації (частина дванадцята статті 34 Закону № 3353-XII). Відповідно до статті 37 Закону № 3353-XII забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»). «Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок № 1388, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Порядком № 1388 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Згідно пункту 3 Поряду № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів (крім транспортних засобів, визначених абзацом другим пункту 12 цього Порядку) сервісними центрами МВС може проводитися через центри надання адміністративних послуг, утворені відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги», на основі рішень, узгоджених між сервісними центрами МВС та органами, які прийняли рішення про утворення центрів надання адміністративних послуг. Відповідно до абзацу першого пункту 15 Порядку № 1388: - під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у зв`язку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, установлення газобалонного обладнання, видачі тимчасового реєстраційного талона під час передачі права користування та/або розпорядження транспортними засобами, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах; - за результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду; - експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів; - експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому Законом України «Про судову експертизу» порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями; - за результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації; - установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром транспортних засобів, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також про реєстрацію місця проживання за Єдиним державним демографічним реєстром, відомостей про особу за Єдиним реєстром боржників, дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС. Після проведення перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться запис щодо наявності або відсутності відомостей про розшук, арешт, заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію, відомостей про обмеження відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відомостей про особу в Єдиному реєстрі боржників, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, імені, по батькові і дати (абзац другий пункту 15 Порядку № 1388). У разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться (абзац третій пункту 15 Порядку № 1388). Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами) не допускається. Перша державна реєстрація таких засобів, а також ввезених на митну територію України транспортних засобів, що розшукуються правоохоронними органами інших держав, не проводиться (абзац п`ятий пункту 15 Порядку № 1388). Не допускається державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, номери двигунів яких мають ознаки навмисного знищення або підробки (крім випадків повернення транспортного засобу законному власнику із знищеним або підробленим ідентифікаційним номером двигуна після незаконного заволодіння таким засобом) (абзац сьомий пункту 15 Порядку № 1388). Згідно пункту 16 Порядку № 1388 на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається. Свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт), технічний талон та номерні знаки старого зразка діють до їх заміни на свідоцтво про реєстрацію та номерні знаки нового зразка. Замість утраченого або непридатного для користування свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) і номерних знаків на підставі заяви власника або його представника видається нове свідоцтво про реєстрацію та номерні знаки (пункт 18 Порядку № 1388). Перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери (пункт 33 Порядку № 1388). У разі перереєстрації транспортного засобу свідоцтво про реєстрацію підлягає заміні на загальних підставах (пункт 33 Порядку № 1388). Відповідно до абзацу першого пункту 40 Порядку № 1388 зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду. Дозволяється проводити огляд транспортних засобів, які знімаються з обліку, за їх місцезнаходженням з дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку. Такий огляд оформляється фахівцем експертної служби МВС відповідним актом, засвідчується його підписом та скріплюється печаткою адміністратора сервісного центру МВС (абзац другий пункту 40 Порядку № 1388). У разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до органів доходів і зборів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби (абзац третій пункту 40 Порядку № 1388). «Інструкція про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них» затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 № 379 (далі - Інструкція № 379, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Інструкція № 379 встановлює порядок здійснення центрами надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів (далі - Центри), державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів (далі - ТЗ), оформлення і видачі свідоцтв про реєстрацію ТЗ, тимчасових реєстраційних талонів (далі - реєстраційні документи) та номерних знаків на ТЗ. Згідно пункту 4 Інструкції № 379 перереєстрація ТЗ проводиться працівниками Центру з урахуванням вимог пунктів 8, 12, 15, 33 - 39 Порядку. У разі перереєстрації ТЗ свідоцтво про реєстрацію ТЗ (технічний паспорт) підлягає заміні на загальних підставах. Пунктом 4.1 Інструкції № 379 визначено, що у разі заміни номерних знаків (крім випадків їх втрати або викрадення) проводиться перереєстрація ТЗ із заміною свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта). При цьому попередньо видані номерні знаки вилучаються. У разі заміни свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта), крім випадків їх втрати або викрадення, проводиться перереєстрація ТЗ. При цьому попередньо видані свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічні паспорти) вилучаються. Вилучені свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічні паспорти) долучаються до матеріалів перереєстрації (пункт 4.2 Інструкції № 379). Зняття з обліку ТЗ проводиться працівниками Центру відповідно до вимог пунктів 12, 15, 32, 40 - 46 Порядку (пункт 5.1 Інструкції № 379). Відповідно до пункту 5.7 Інструкції № 379 на підставі документів, що підтверджують встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин ТЗ, виявлення ТЗ, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в Центрі, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами, таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, або інформацію про реєстрацію яких несанкціоновано внесено до автоматизованої бази даних АІС «Автомобіль» та (або) Єдиного державного реєстру Державтоінспекції, працівники Центру оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку ТЗ і передають усі відповідні документи до органу досудового розслідування для подальшого проведення перевірки. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби. Про скасування державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку ТЗ до автоматизованої бази даних АІС «Автомобіль» та Єдиного державного реєстру Державтоінспекції вноситься запис: «Скасування реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку ТЗ», а також вноситься запис про підстави такого скасування (підпункт 5.7.2 Інструкції № 379). Свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) таких ТЗ та номерні знаки вилучаються. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ (технічний паспорт) анулюється способом, що не дозволяє його повторного використання, і долучається до матеріалів про скасування державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку ТЗ, а номерні знаки знищуються в установленому порядку (підпункт 5.7.3 Інструкції № 379). У разі неможливості вилучення номерних знаків, свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) інформація про їх розшук вноситься працівниками Центру до бази даних АІС «Номерний знак» та АІС «Документ» (підпункт 5.7.4 Інструкції № 379). Згідно пункту 9.8 Інструкції № 379 реєстрація (перереєстрація) ТЗ за рішенням суду, що набрало законної сили, проводиться відповідно до вимог пункту 11 Порядку. При цьому власнику ТЗ видається тимчасовий реєстраційний талон з терміном дії до трьох місяців. Відповідно до частин 1-3 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Абзац 1 пункту 40 Порядку (як і у редакції вказаної норми із незначними змінами на час зняття з обліку транспортного знаку, звернення позивачки, виникнення спірних правовідносин) передбачає, що зняття з обліку транспортних засобів (зокрема у зв`язку з вибракуванням (списанням) транспортного засобу в цілому) здійснюється в сервісному центрі МВС або через центр надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця чи рішення суду. Таким чином, підставою для зняття з обліку транспортного засобу є заява, яка в свою чергу є одностороннім правочином, так яка є письмовим виразом дії особи спрямованої на набуття цивільних прав та обов`язків. В той же час, в матеріалах справи відсутні будь - які документи, які б свідчили про недійсність заяви (правочину), на підставі якої здійснювалось зняття з обліку транспортного засобу. Натомість, обставини справи узгоджуються із абзацом 3 пункту 40 Порядку. Відповідно до частини 3 статті 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Визнання недійсною довіреності не створює для відповідача обов`язку скасувати державну реєстрацію, оскільки, як зазначалось абзацом 1 пункту 40 Порядку зняття з обліку транспортних засобів (зокрема у зв`язку з вибракуванням (списанням) транспортного засобу в цілому) здійснюється в сервісному центрі МВС або через центр надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України чи спеціальний статус особи, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця чи рішення суду. При цьому, чинним законодавством врегульовано процедуру способу захисту щодо визнання незаконними дій про скасування державної реєстрації транспортного засобу, якою передбачено пред`явлення позову про визнання права власності на транспортний засіб. Проте, позивач не скористалася визначеною законом процедурою і звернулася із позовом про визнання незаконними дій про скасування державної реєстрації транспортного засобу та зобов`язання вчинити певні дії, таким чином, обравши неналежний спосіб захисту своїх прав. До вказаного висновку суд дійшов з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини від 26.03.2013 року у справі "Рисовський проти України" в якому зазначено "Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119). Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, вказаний спосіб захисту не відновлює права позивача та не сприяє захисту її прав, тобто, зважаючи на обрання позивачем неналежного способу захисту та безпідставність позову, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed