Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

У вересні 2023 року ТОВ «ФК «ЕЙС» в порядку цивільного судочинства звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просять суд: стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором №546050898 від 25.01.2020 року в розмірі 42 582 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2147 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.2020 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЕЙС», у справі укладено Кредитний договір №546050898 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем отримано суму 15480 грн., строком на 30 днів зі сплатою процентів 1,700 в день від суми кредиту за кожний день користування Кредитом починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавася кредит. 25.03.2020 року сторони підписали додаткову угоду до договору № 546050898 від 25.01.2020 де передбачили, що починаючи з 25.03.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,31 відсотків в день від суми Кредиту Дискаонтною процентною ставкою згідно даної додаткової угоди. Ця додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 25.03.2020. Кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останньою кредит не погашається, що і стало підставою для звернення позивача до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 року справу передано для розгляду головуючому судді Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 27.09.2023 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач отримавши 19.10.2023 року ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками правом подання відзиву не скористалась. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Судом встановлено, що 25.01.2020 року між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЕЙС», укладено Кредитний договір №546050898 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем отримано суму 15480 грн., строком на 30 днів зі сплатою процентів 1,700 в день від суми кредиту за кожний день користування Кредитом починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавася кредит. 25.03.2020 року сторони підписали додаткову угоду до договору № 546050898 від 25.01.2020 де передбачили, що починаючи з 25.03.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,31 відсотків в день від суми Кредиту Дисконтною процентною ставкою згідно даної додаткової угоди. Ця додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 25.03.2020. Кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останньою кредит не погашається, що і стало підставою для звернення позивача до суду. Згідно з умовами Кредитного договору, невід?ємною частиною цього Договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Товариства: www.moneyveo.ua. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - «Правила») визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у Кредит, права та обов?язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством та Позичальником. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства: moneyveo.ua обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримала грошові кошти у сумі грн., пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Кредитний договір №546050898 від 25.01.2020 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № MDY356F6 було направлено Позичальнику 25.01.2020 року на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER], одноразовий персональний ідентифікатор №MDY356F6 було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 25.01.2020 року, після чого відповідач натиснула кнопку, що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 15480 грн. на платіжну картку 4149-[NUMBER], без ПДВ, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняла пропозицію ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» являється новим кредитором, виходячи з наступного. Так, 09.09.2019 року між Первісним кредитором та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (надалі - ТОВ «Таліон Плюс») було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №546050898 від 25.01.2020, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 88 від 08.07.2020 року. 17.05.2021 року між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (надалі - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №546050898 від 25.01.2020, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року. В подальшому, 04.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено Договір факторингу № 04/08/23-01. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 04.08.2023 року до Договору факторингу №04/08/23-01 від 04.08.2023 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 42 582,00 грн., з яких 15 478,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27 103,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Первісний кредитор свої зобов?язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Виконання Первинним кредитором обов?язку щодо надання грошових коштів у розмірі 15480 грн. відповідачеві підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2020 року. (а.с.8) В свою чергу відповідач належним чином не виконала умов Кредитного договору №546050898 від 25.01.2020 року у встановлений строк внаслідок чого виникла заборгованість, яка становить в загальному розмірі 42 582,00 грн., з яких 15 478,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27 103,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. судом не встановлено Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростувала. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає стягненню сума у розмірі 42 582 грн. 00 коп., яка складається з: 15 478 грн. 50 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27 103 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС»» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2147 грн. 20 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи витрати на правничу допомогу сторона позивача доводить Договором про надання правової допомоги від 24.11.2022 року, укладений між АО «Альма Теміс» та ТОВ «ФК «ЕЙС», Додатковою угодою №49 до Договору про надання правової допомоги від 24.11.2022 року, Протоколом погодження видів правової допомоги та договірної ціни від 08.08.2023 року, Актом прийому-передачі наданих послуг від 09.08.2023 року, рахунком на оплату правової допомоги від 09.08.2023 року на суму 5 000 грн., платіжною інструкцією на суму 5 000 грн. Як убачається з матеріалів справи відповідно до протоколу погодження (а.с.42) адвокатське об`єднання на клієнт погодили перелік правової допомоги та договірної ціни , а саме: усна консультація - 1000 грн., складання позовної заяви 2000 грн., тощо. Як убачається з акту прийому-передачі наданих послуг (а.с.48) перелік наданих послуг зазначено - усна консультація - 1000 грн., складання позовної заяви 2 години - 4000 грн. , а всього 5000 грн. Проте, з протоколу погодження не убачається, що адвокатське об`єднання та ТОВ «ФК «ЕЙС» погоджували почасово надання правової допомоги (а.с. 42). Таким чином зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. (1000 грн. усна консультація та 2000 грн. за складання позовної заяви) відповідно до протоколу погодження видів правової допомоги та договірної ціни. В задоволенні решти стягнення витрат на правничу допомогу суд відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: approved