Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі\~Відповідач) про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 21 липня 1987 року у Відділі ЗАГСу Іванківського райвиконкому Київської області, за актовим записом № 69. Від спільного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. Протягом подружнього життя між позивачем та відповідачем склались неприязні взаємовідносини, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, що унеможливлює їх спільне проживання однією сім`єю. Позивач прийшла до висновку, що сім`я розпалася і її неможливо зберегти. Позивач просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року було ухвалено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі та призначити до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 9-10/. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені. Позивач [PERSON] в своїх позовних вимогах просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву, заяв та клопотань від [PERSON] до суду не надходило. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому, згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки до суду відповідач не повідомив, заперечень на позов не надав, в зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Судом повно та всебічно з`ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя зареєстрували шлюб 21 липня 1987 року у Відділі ЗАГСу Іванківського райвиконкому Київської області, за актовим записом № 69 /а.с. 3/. Від спільного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судовий збір Згідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України «якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України». Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved