Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 1358 від 10.01.2022, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личуком\~Тарасом Володимирович про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Вердикт\~Капітал" заборгованості у розмірі 11501,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личуком\~Тарасом Володимирович 10.01.2022 року вчинено виконавчий напис №1358 про стягнення з неї на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Вердикт\~Капітал" заборгованість в розмірі 11501,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що заборгованість за виконавчим написом не є безспірною, будь яких договорів із відповідачем нотаріально не посвідчувала, виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, зокрема в частині наданих документів, оскільки вчинення виконавчого напису можливо лише на підставі документів оригіналу нотаріально посвідченого договору та документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Ухвалою Нововоронцовського районного\~суду Херсонської\~області відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нововоронцовського районного\~суду Херсонської\~області від 06.11.2023, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 10.01.2022 року, реєстраційний №1358, вчиненого приватним нотаріусом\~Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем\~у виконавчому провадженні № 69420119 відкритому приватним виконавцем виконавчого округу\~Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач - ТОВ «Вердикт Капітал» позовні вимоги не визнав, надав відзив на позовну заяву, зазначив, що законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо стягнення заборгованості, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, пояснення не надали. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, у порядку заочного розгляду справи, відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України. Судом встановлено, що 10.01.2022 приватний нотаріус\~Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личук\~Тарас Володимирович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1358 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості у розмірі 11501,00 грн. 14.07.2022\~постановою приватного\~виконавця виконавчого\~округу\~Дніпропетровської області\~Русецької О.О. (виконавче провадження № 69420119) відкрито виконавче\~провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами пов`язані із стягненням з позивача на користь відповідача суми заборгованості за кредитним договором, здійснення якої було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса. За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України\~кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 18 ЦК України\~передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). Згідно з п.2 Переліку для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.\~50,87,88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18) сформовано висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону від 02.09.1993 року № 3425-12 у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною\~постанову КМУ №662\~\~від 26.11.2014\~в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За конкретних обставин справи та наявних в справі доказів суд позбавлений можливості встановити факт відсутності безспірності заборгованості, а відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд прийшов до висновку, що витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви та у розмірі 536,80 грн за подання заяви про забезпечення позову підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved