Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить: - змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із відповідача на її користь, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням суду від 23.11.2017, справа №343/1969/17, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на стягнення їх в розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , який на даний час вже є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 23.11.2017, справа №343/1969/17, з відповідача на її користь стягуються щомісячно аліменти, зокрема, на утримання дочки [PERSON] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що витрати на виховання та проживання дитини [PERSON] з часу ухвалення рішення суду значно зросли. Також з часу ухвалення рішення суду змінилось і її матеріальне та сімейне становище, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON] до досягнення ним шестирічного віку. І хоча вона намагається самостійно забезпечити всі потреби доньки [PERSON] , однак у повній мірі їй це зробити не вдається. Відповідач є фізично здоровою людиною, тривалий час проживає та працює за кордоном, а тому може сплачувати аліменти у більшому розмірі. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Комарницький Е.Г. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.Щодо розміру понесених судових витрат за надання правничої допомоги просив стягнути при постановленні додаткового рішення.Докази про розмір понесених його довірителькою витрат на професійну правничу допомогу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення Представниця відповідача [PERSON] адвокатка Оленин О.Ф. позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів шляхом їх збільшення визнала, не заперечила щодо їх задоволення. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 21.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представниця відповідача [PERSON] адвокатка Оленин О.Ф. позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів шляхом їх збільшення визнала. Як визначено ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] виданого 07.09.2022 (а.с. 7). Рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 23.11.2017, справа №343/1969/17 (а.с. 9-10), з [PERSON] на користь [PERSON] , щомісячно стягуються аліменти на утримання, [PERSON] , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] на даний час перебуває відпустці для догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним шестирічного віку, що підтверджується копією наказу ПАТ "Укрнафта" №281-ВП4 про надання відпустки (а.с. 13). Таким чином, між сторонами виник спір щодо підстав для зміни розміру стягнення аліментів на малолітню дитину. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення представника позивачки, взявши до уваги визнання позову в частині зміни способу стягнення аліментів шляхом їх збільшення представницею відповідача, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, суд приходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Частиною 2 статті 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно з ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для зміни розміру аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення, так і у бік покращення. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. У розумінні ст. 81 ЦПК України та вищенаведених норм СК України саме позивач повинен доводити обставини змін у житті сторін, в тому числі, у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленостей між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що витрати на утримання малолітньої дочки [PERSON] зросли, а сума аліментів, розмір яких визначений за рішенням суду на даний час не вистачає для того, щоб забезпечити нормальні умови її життя, розвитку, харчування та навчання. Також доведеним є зміна матеріального і сімейного стану позивачки, оскільки на її утриманні перебуває дитина [PERSON] , [INFO] . На даний час позивачка [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, їхній стан здоров`я, те що відповідач працює за кордоном, збільшення цін на продукти харчування, товари та інші послуги, що потребує від позивачки більших витрат на утримання дитини, зміни її матеріального та сімейного стану, суд приходить висновку про необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів за рішенням Долинського районного суду Івано - Франківської області від 23.11.2017 з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде справедливим та розумним, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також дозволить зберегти баланс між її потребами та можливостями відповідача щодо матеріального забезпечення дитини. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили ( абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006). V. Розподіл судових витрат між сторонами: оскільки позов задоволено, позивачка від сплати судового збору у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена, згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1 073,60 грн. Щодо понесених судових витрат стороною позивачки, то згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Беручи до уваги, що представник позивачки до закінчення судових дебатів заявив про те, що докази про розмір понесених його довірителькою витрат на професійну правничу допомогу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення, суд на підставі п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, вважає за необхідне у резолютивній частині вказати про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат. На підставі викладеного, ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, ст. 51 Конституції України, ст. 150, 180, 182-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved