Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором оренди. Свої вимоги мотивує тим, що 02 грудня 2020 року між нею та відповідачем по справі було укладено договір оренди № А00101022, за яким орендодавець передає орендатору у тимчасове платне користування обладнання, а орендатор зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати орендодавцю орендну плату та по закінченню терміну оренди повернути йому обладнання на умовах, визначених договором. Так, в рамках дії даного договору, позивачка передала відповідачу в оренду обладнання, а саме - швонарізник TF - 600 (без диску) у кількості 1 штуки, строком на 1 добу, вартістю обладнання 500 грн. 00 коп. та витратний матеріал - диск для бетону 600 мм у кількості 1 штуки, вартість зносу - 1 мм диску - 700 грн. 00 коп. Тобто, в даному випадку, уклавши договір, вони погодили всі умови та строки. 02 грудня 2020 року відповідач сплатив суму в розмірі 1 000 грн. 00 коп. за оренду обладнання та вартість доставки у розмірі 250 грн. 00 коп., а всього - 1 250 грн. 00 коп. Зазначене вище обладнання відповідачу було доставлено за адресою: м.Харків, вул.Данилевського, буд.40, про що свідчить акт передачі. При цьому, згідно договору оренди, обладнання відповідачу було надано на одну добу. Починаючи з 03 грудня 2020 року, відповідач користувався та повернув майно лише 30 грудня 2020 року, що, в даному випадку, свідчить про той факт, що строк договору оренди склав 28 діб. Тому, враховуючи той факт, що обладнання в користуванні відповідача перебувало 28 діб, відповідач зобов`язаний сплати суму в розмірі 13 000 грн. 00 коп. Крім цього, з урахуванням вимог чинного законодавства, а також умов договору оренди, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 7 700 грн. 00 коп. вартості зносу диску, а також суму штрафу за повернення обладнання в забрудненому стані в розмірі 5 671 грн. 00 коп. та 27 000 грн. 00 коп. - неустойку за несвоєчасне повернення обладнання з тимчасового користування, а всього - 53 371 грн. 00 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2021 року головуючою-суддею було обрано [PERSON] (а.с.20). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів (а.с.37-38). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 86/0/15-23 від 21 лютого 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.46). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2023 року головуючою-суддею було обрано [PERSON] (а.с.47). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року суддею дану справу було прийнято до розгляду (а.с.48). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 527/0/15-3 від 25 травня 2023 року, суддю Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області [PERSON] було звільнено з посади (а.с.58). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 червня 2023 року головуючою - суддею було обрано Кобеляцьку - Шаховал І.О. (а.с.59). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2023 року суддею дану справу було прийнято до розгляду (а.с.60). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач про розгляд справи був повідомленим належним чином, однак, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був направлений за адресою його місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.57). Крім цього, відповідача про розгляд справи було повідомлено на офіційному сайті «Судова влада» (а.с.51). Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Як встановлено судом, 02 грудня 2020 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди № А00101022, за яким орендодавець, тобто, позивач по справі, передає орендатору - відповідачу по справі - у тимчасове платне користування обладнання, а орендатор зобов`язується прийняти обладнання та сплачувати орендодавцю орендну плату та по закінченню терміну оренди повернути йому обладнання на умовах, визначених договором (а.с.5). Так, згідно вищевказаного договору, позивачка передала відповідачу в оренду обладнання, а саме - швонарізник TF - 600 (без диску) у кількості 1 штуки, строком на 1 добу, вартістю обладнання 500 грн. 00 коп. та витратний матеріал - диск для бетону 600 мм у кількості 1 штуки, вартість зносу - 1 мм диску - 700 грн. 00 коп. Як вбачається з матеріалів справи, 02 грудня 2020 року відповідач сплатив суму в розмірі 1 000 грн. 00 коп. за оренду обладнання та вартість доставки у розмірі 250 грн. 00 коп., а всього - 1 250 грн. 00 коп. та зазначене вище обладнання відповідачу було доставлено за адресою: м.Харків, вул.Данилевського, буд.40, про що свідчить акт передачі (а.с.7, 8). Відповідно до акту № А00101022 від 02 грудня 2020 року про повернення обладнання з тимчасового користування, відповідач здійснив повернення обладнання 30 грудня 2020 року (а.с.9). Тобто, на теперішній час, наявні підстави вважати, що відповідачем строк договору оренди було порушено та строк договору оренди склав 28 діб. При цьому, відповідно до п. 3.3.4 Договору оренди, у випадку продовження терміну оренди або часу фактичного користування, орендар зобов`язаний провести 100 % передоплату за користування обладнанням понад обумовленого сторонами терміну за наступний період оренди. Оплата нараховується з наступного дня, що слідує за датою закінчення попереднього терміну оренди. Відповідно до п.7.1 Договору оренди, за невиконання або неналежне виконання умов даного договору, сторони несуть відповідальність, відповідно чинного законодавства України. За п.7.2 Договору оренди, за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди зазначеного в Акті передачі обладнання в тимчасове користування Додатку до Договору Орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки. Згідно з п.7.5.3 Договору оренди, у разі повернення обладнання в забрудненому стані, що стало з вини орендаря останній зобов`язаний сплати штраф в розмірі 10% від вартості обладнання. За приписами статей 627, 628 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором найму (оренди), наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 ЦК України). Приписами частини 2 ст.785 ЦК України передбачено, що, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Після закінчення строку оренди зазначеного в акті передачі обладнання в тимчасове користування, Відповідач обладнання не повернув, а продовжував ним користуватися. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сторони, підписавши договір оренди, погодили всі його умови та умови щодо прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, якими передбачено, що Орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки. Попри це, неустойка або пеня, що застосовані до Орендаря у зв`язку із порушенням строків повернення Обладнання, не є орендною платою за цим Договором, а є штрафними санкціями. Згідно з наданим позивачем розрахунком, який узгоджується з умовами договору, та не спростовувався відповідачем по справі, останній перед позивачем за договором оренди має заборгованість в розмірі 53 371 грн. 00 коп., яка складається з: 13 000 грн. 00 коп. - заборгованість з орендної плати, 7 700 грн. 00 коп. - вартість зносу диску, 5 671 грн. 00 коп. - штраф за повернення обладнання в забрудненому стані та 27 000 грн. 00 коп. - неустойка за несвоєчасне повернення обладнання. Як вбачається з матеріалів справи, 15 січня 2021 року позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу щодо сплати в добровільному порядку усіх платежів, які передбачені умовами договору оренди, у разі їх порушення (а.с.10), однак, відповідачем дана претензія була проігнорована та сума боргу сплачена не була. Таким чином, з огляду на зазначене, суддя, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє підтвердження, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 53 371 грн. 00 коп., тим самим задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. При цьому, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.4). На підставі викладеного,

Outcome: approved