Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова Олександра Олександровича, виданий 25.03.2020 року, за реєстраційним № 521, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 115 435 грн 87 коп. на підставі кредитного договору № 2010568858, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» 13.03.2015 року. Свої вимоги позивач мотивував тим, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравцова О.О. від 25.03.2020 року за реєстраційним № 521, стягнуто з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість в розмірі 115 435 грн 87 коп. Позивач посилається на той факт, що при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, квитанції про сплату передбачених кредитним договором платежів тощо). У виконавчому написі взагалі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, не підтверджено його безспірність, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 282-209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами України, а саме - нотаріус не повідомляв його про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису; виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості та її розміру. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. Дана справа є малозначною. Ухвалою судді від 03.10.2023 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін та витребувано докази. Ухвалою суду від 04.10.2023 року задоволено заяву про забезпечення позову. 17.11.2023 року на адресу суду надійшла копія матеріалів виконавчого провадження № 62591607. Позивач про розгляд справи повідомлявся. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву суду не направив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. про розгляд справи повідомлявся належним чином, пояснень на позов суду не направив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, установив такі фактичні обставини справи: 13.03.2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2010568858 (а.с. 10 зворот-11), відповідно до якого товариство надало позивачу кредит у розмірі 91 984 грн 85 коп., строком на 60 днів, зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% річних. Згідно виконавчого напису нотаріуса (а.с. 10) правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», яке в свою чергу відступило право вимоги за кредитним договором № 2010568858 Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс». Доказів такого правонаступництва суду не надано. 25.03.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. вчинив виконавчий напис за реєстраційним № 521, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість в розмірі 115 435 грн 87 коп. на підставі кредитного договору № 2010568858, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» 13.03.2015 року (а.с. 13). Виконавчий напис з 16.07.2020 року перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. (виконавче провадження № 62591607) (а.с. 12, 54-165). Вирішуючи спір, суд ураховує наступне: Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 7 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Отже, за змістом наведених норм права нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи належно оформлені такі документи та чи підтверджують вони безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. на підставі пункту 2 Переліку № 1172. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України видав Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вказаною постановою доповнено пункт п. 2 Переліку № 1172 новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року у адміністративній справі № 826/20084/14, що залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Суд виходив з того, що доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що фактично нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором та повноважень іпотекодержателя. Отже, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону - нотаріус не перевірив та не встановив, що заявлена вимога не підпадає під той вид заборгованості, за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку № 1172. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 1 073 грн 60 коп. Ураховуючи вищевикладене,\~відповідно до\~статей263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved