Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

У серпні 2023 представник позивача звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь в солідарному порядку заборгованість за надані послуги в період з 01.10.2018 по 01.05.2023 в розмірі 35 285,45 грн., в період з 01.10.2018 по 23.02.2022 суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3 345,80 грн., 3 % річних в розмірі 1 231,01 грн., а також судовий збір в розмірі 2 684 грн. В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідачі мають заборгованість за теплову енергію та їм було надіслано претензію з метою досудового врегулювання спору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 12.10.2023 ухвалою судді відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог до [PERSON] , в іншій частині - відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 21.11.2023. 20.11.2023 представник позивача [PERSON] звернулась через канцелярію суду із заявою про розгляд справи без участі представника позивача, в якій позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся за адресою зареєстрованого проживання (надання послуг), з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 331663620 від 09.05.2023. Відомості про право власності внесені на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.04.2010, реєстровий № 2-1029, реєстраційний номер майна 30185962. Власником 2/3 частин вказаної квартири була [PERSON] , яка відповідно до відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області за вх. № 43957 від 06.10.2023, померла [INFO] . [PERSON] зареєстровий за вказаною адресою з 04.06.1997, що підтверджується відповіддю з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області № 718 від 07.09.2023. З розрахункового листа абонента та розрахункової відомості вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , рахується заборгованість: 35 285,45 грн.\~ - борг за спожиті послуги теплопостачання; 3 345,80 грн - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів за період з 01.10.2018 по 23.02.2022; 1 231,01 грн. - три відсотки річних за період з 01.10.2018 по 23.02.2022. Позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 65 від 09.05.2023 про сплату боргу. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону). Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 2 статті 162 ЖК України також передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що за вказаною вище адресою рахується заборгованість за спожиті послуги теплопостачання в період з 01.10.2018 по 01.05.2023 в розмірі 35 285,45 грн. Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вказаної норми позивачем на суму боргу за надані комунальні послуги в період з 01.10.2018 по 23.02.2022 нараховано:\~ 3 345,80 грн. - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів; 1 231,01 грн. - 3% річних. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення споживачем (відповідачем) обов`язку в частині оплати наданих житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Outcome: approved