Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] , вказуючи, що у нього з відповідачем, які не перебували у шлюбі, [INFO] народився син, [PERSON] . Коли сину виповнилось близько 2 років сімейне життя з відповідачем погіршилось, що привело до припинення сімейних відносин. Після припинення відносин син залишився проживати з ним як з батьком. З того часу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться його життям та навчанням, жодної участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Увесь цей час позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини, його розвитком, лікуванням, тому звернувся до суду із даним позовом. 25.10.2023 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання. 16.11.2023 до суду надійшов висновок органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON] 05.12.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги вони підтримують та просять справу розглядати без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату та час розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Таким чином, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в ній матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис №34 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини зазначені - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . (а.с. 7) Згідно довідки старости Шарівського старостинського округу Колодяжної Л. від 01.03.2023, [PERSON] в складі сім`ї має сина - [PERSON] , [INFO] , який не зареєстрований, але фактично проживає з батьком за однією адресою. [PERSON] працює в Приватному с/г підприємстві «Шарівка» з 03.03.2023, займає посаду готувач кормів (тваринництво), отримує заробітну плату. (а.с. 10, 11) Згідно акту обстежень умов проживання дитини за адресою [ADDRESS] , від 01.03.2023, за вказаною адресою проживають [PERSON] разом із сином, [PERSON] , [INFO] . Дитина забезпечена належними умовами проживання, одягом та шкільними приладдям. (а.с. 15) Також факт фактичного спільного проживання батька з сином протягом 7 років засвідчено актом старости Шарівського старостинського округу [PERSON] у присутності свідків. (а.с. 16) Згідно характеристики класного керівника та директора Шарівського ліцею Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області від 19.04.2023 встановлено, що [PERSON] навчається в 3 класі, систематично відвідує навчальний заклад, про його навчання та виховання дбає батько, [PERSON] . За три роки навчання мати дитини жодного разу не цікавилась навчальним процесом сина. (а.с. 17) Крім того, відповідно до висновку органу опіки і піклування Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області від 29.11.2023, він дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина, [PERSON] . Крім того, встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] ,останнє відоме місце проживання [PERSON] - [ADDRESS] . [PERSON] , перебуваючи у шлюбі із гр. [PERSON] , [INFO] народила сина [PERSON] від гр. [PERSON] , в 2014 році останній встановив батьківство. Дитина проживає разом з батьком, [PERSON] , за його адресою, для дитини створені належні умови. Мати дитини його життям не цікавиться та з ним не спілкується. Батько дитини приділяє йому багато уваги. Також встановлено, що на прийом до лікаря хлопчика приводить батько. Під час бесіди з хлопчиком встановлено, що він майже не пам`ятає матір, вона не приймає участі в його житті, з батьком у нього доброзичливі та дружні відносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 1 ст. 18 Конвенції ООН «Про права дитини», держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 164 СК України передбачений вичерпаний перелік правових підстав позбавлення особи батьківських прав. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 17 вищезазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина. Факт нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками відносно сина підтверджується перевіреними судом зазначеними вище доказами по справі у їх сукупності. Суду не надано доказів, які б свідчили про поважність причин невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, або чинення позивачем їй перешкод у цьому. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, [PERSON] , [INFO] , тому позовна заява в цій частині підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] , що у відповідності до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст. 141 ЦПК України, відповідача підлягає стягненню на користю позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073.60 грн.

Outcome: approved