Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що між\~АТ КБ\~«ПриватБанк» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір шляхом\~підписання анкети-заяви\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг у\~Приватбанку.\~На виконання\~умов зазначеного\~договору відповідачу\~було відкрито\~кредитний рахунок,\~встановлено початковий\~кредитний ліміт,\~який в\~подальшому збільшився\~до 37\~000\~грн,\~а також\~для користування\~кредитним картковим\~рахунком відповідач\~отримав кредитну\~картку.\~Шляхом підписання\~зазначеної анкети-заяви\~відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг,\~а також,\~що він\~ознайомився та\~згоден з\~Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг,\~які діяли\~станом на\~момент підписання\~анкети-заяви. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував, тому станом на 23.08.2023 має заборгованість в розмірі 41 870 грн 43 коп, з яких: 33 418 грн 37 коп заборгованість за кредитом, 8 452 грн 06 коп заборгованість за відсотками за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав банку. Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у справі. Представник позивача\~в судове\~засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2021 [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг у ПриватБанку. Згідно з інформацією, викладеною в цій заяві, відповідач погодився, що підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення» підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування, «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання заяви, які разом становлять договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені у цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. Сторони погодили використання простого електронного підпису та при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний з електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення операції здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, як повністю ідентична надісланому Банком ОТР паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Також 16.07.2021 відповідач підписав анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання послуг у ПриватБанку. Згідно з даною анкетою-заявою відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомився шляхом отримання примірника в електронній формі шляхом власноручного підписання електронним підписом. Відповідач також зобов`язався виконувати умови договору, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на офіційному сайті банку. В даній анкеті-заяві сторони також погодили умови використання простого електронного підпису. Підпис відповідача як в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг у ПриватБанку, так і в анкеті-заяві клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання послуг у ПриватБанку здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Як вбачається з матеріалів справи, договір та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем простим електронним підписом, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного договору, згідно з яким сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов. На виконання умов зазначеного вище договору відповідачу 16.07.2021 відкрито кредитний рахунок, видано кредитну карту «Універсальна» № [NUMBER] терміної дії до липня 2025 року та 29.12.2021 встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 37 000 грн. Надалі розмір кредитного ліміту 08.02.2023 було зменшено та встановлено в розмірі 35 050 грн. Відповідач скористався наданими йому позивачем кредитними коштами,\~що підтверджується випискою за договором та розрахунком заборгованості, однак свої зобов`язання по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого станом\~на 23.08.2023 має заборгованість в розмірі 41 870 грн 43 коп (33 418 грн 37 коп заборгованість за кредитом, 8 452 грн 06 коп заборгованість за відсотками за користування кредитом). Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст.1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. За викладених обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого права позивача є порушеними, факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою з рахунку відповідача, а наявність заборгованості за кредитним договором - розрахунком заборгованості, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову.

Outcome: approved