Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн щомісячно, з моменту досягнення сином 18-річного віку, а саме із [INFO] , і до досягнення дитиною 23-річного віку або закінчення навчання. Свою позицію мотивувала тим, що з 22 лютого 2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилося двоє дітей, а саме донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2010 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, чоловіку відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » та дітей залишено проживати при матері. Протягом усього цього часу вона намагалася гідно утримувати дітей, але її фінансові можливості не дозволяють і надалі забезпечувати їх всім необхідним. На жаль, вона самостійно не може належним чином утримувати їх повнолітнього сина, який продовжує навчання, надавати йому матеріальну допомогу та сплачувати за навчання. [INFO] їх син [PERSON] досяг повноліття та являється студентом 1-го курсу програми бакалавра стаціонарної форми навчання Технічного Університету в Кошице (факультет електроніки та інформатики), стандартна тривалість навчання становить 3 роки. Також їх син є студентом ДВНЗ «Ужгородський національний університет», 01 вересня 2022 року вступив на заочну контрактну форму навчання на інженерно-технічний факультет. Термін закінчення навчання - червень 2027 року, розмір оплати за навчальний рік становить 13 600 грн, а загальна вартість освітньої послуги - 68 000 грн. У зв`язку з тим, що син навчається паралельно на двох факультетах на денній формі навчання та заочній контрактній формі навчання, він не має можливості працювати та самостійно оплачувати світні послуги, а тому потребує кошти для оплати навчання та відповідної матеріальної допомоги. На даний час вона самостійно оплатила навчання сина у ДВНЗ «Ужгородський національний університет» за 2022-2023 навчальні роки (за чотири семестри) в сумі 13 600 грн. Також вона щомісяця оплачує за проживання в гуртожитку по 120 євро. Як їй відомо, відповідач має можливість матеріально утримувати сина, оскільки він є працездатним, при цьому відомості про його працевлаштування та дохід відсутні. Відповідач перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину та мав би сплачувати аліменти на дочку [PERSON] , [INFO], які принципово не платить. До повноліття сина [PERSON] відповідач іноді переводив частково аліменти через поштове відділення. Згоди між нею та відповідачем про сплату аліментів та будь-яку матеріальну допомогу на спільного сина не досягнуто, протягом тринадцяти років він жодного разу не спілкувався з сином, не приходив привітати на день народження. Оскільки відповідач у добровільному порядку фінансову допомогу на утримання сина та оплату послуг з навчання не надає, а вона не має достатньої фінансової змоги, тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 20 червня 2023 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак у позовній заяві одночасно просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який проживає разом з мамою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 червня 2005 року виконкомом Т.Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та витягом № 68 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим 07 серпня 2021 року виконавчим комітетом Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (а. с. 7, 16). Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2010 року змінений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково - стягнуто із [PERSON] , [INFO], мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO], мешканки [ADDRESS] аліменти на утримання дітей, а саме: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 вересня 2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а. с. 8-9). Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено - шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у виконкомі Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 22 лютого 2003 року, актовий запис № 2 розірвано; після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] »; дітей, а саме доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , залишено проживати при матері - [PERSON] (а. с. 10-зворот). Також суд встановив, що [PERSON] є студентом 1-го курсу заочної форми навчання, інженерно-технічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», термін закінчення навчання - 30 червня 2027 року, що стверджується довідкою вказаного закладу за № 22-269 від 05 червня 2023 року та договором про навчання № 12 від 14 вересня 2022 року (а. с. 11, 17). Одночасно [PERSON] є студентом 1-го курсу програми бакалавра стаціонарної форми навчання Технічного університету в Кошице (факультет електроніки та інформатики), стандартна тривалість навчання становить 3 роки, про що свідчить підтвердження вказаного навчального закладу від 05 вересня 2022 року (а. с. 14). З позовної заяви вбачається, що загальна вартість освітньої послуги у ДВНЗ «Ужгородський раціональний університет» становить 68 000 грн; щомісячна оплата проживання у гуртожитку в Кошице - 120 євро. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд установив, що [PERSON] , який є сином відповідача [PERSON] , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, не одружений. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує здобувати освіту та потребує матеріальної допомоги, а також беручи до уваги, що достовірних відомостей про заробіток (дохід) відповідача у суду немає, тому виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на час навчання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оскільки позов про стягнення аліментів пред`явлено до суду 16 червня 2023 року, а підстави для стягнення аліментів за минулий час відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України відсутні, відтак аліменти на дитину підлягають стягненню саме від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується вирішення питання судових витрат, то суд виходить з наступного. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Таким чином, оскільки позивач за позовною вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому з врахуванням ціни позову суд приходить до висновку, що судовий збір, який би мала понести позивач у сумі 1 073,60 грн, підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial