Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у справі. Позивач АТ «СЕНС БАНК», в порядку представництва, котре здійснює адвокат Мужик Н.Т. (довіреність № 019880/23 від 11.08.2023 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №000550 у засвідчених копіях приєднані до матеріалів позовної заяви), скориставшись поштовим зв`язком, 17.10.2023 року скерував до Стрийського міськрайонного суду Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 19.10.2023 року за вх. № 18056, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 38 033 грн. 49 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення до суду даної позовної заяви із однією вимогою майнового характеру, у розмірі 2 684 грн., позивач АТ «СЕНС БАНК» просить стягнути на свою користь з відповідачки [PERSON] .. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.08.2018 року відповідачка [PERSON] уклала з АТ «АЛЬФА-БАНК» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630996836. Відповідно до умов такого кредитного договору, вказаний банк зобов?язувався надати відповідачці [PERSON] як позичальниці кредит, а та, у свою чергу, зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені таким договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальницею його умов, остання зобов?язана достроково виконати всі боргові зобов?язання перед АТ «АЛЬФА-БАНК» протягом 30 календарних днів з дня отримання від вказаного банку інформації. АТ «АЛЬФА-БАНК» належним чином виконав свій обов?язок щодо надання відповідачці [PERSON] як позичальниці кредиту. Проте відповідачка [PERSON] як позичальниця, своїх зобов?язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 38 033 грн. 49 коп.. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» затверджено рішення про зміну найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача АТ «СЕНС БАНК» внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Відповідачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву АТ «СЕНС БАНК» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором не подала, свою позицію у справі із обґрунтуванням її відповідними доказами не навела. Проте, зазначена відповідачка, у порядку представництва, котре здійснює адвокат Усенко А.В., 28.12.2023 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області письмові пояснення, що були зареєстровані у діловодстві за вх. № 22214, в змісті котрих зазначає, що згідно прохальної частини позовної заяви, позивач АТ «СЕНС БАНК» просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № 630996836 у розмірі 38 033 грн. 49 коп.. Однак, в даному випадку сплив строк позовної давності, а тому відповідачка [PERSON] ставить вимогу про застосування наслідків такого спливу позовної давності. Так, з розрахунку заборгованості, наданої позивачем АТ «СЕНС БАНК», вбачається, що період, за який цей позивач пред`явив вимогу про стягнення боргу, становить з 23.08.2018 року по 23.02.2023 року. Позивач АТ «СЕНС БАНК» звернувся у суд 17.10.2023 року. Тобто, позовна давність сплила до вимог АТ «СЕНС БАНК» про стягнення боргу щодо щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до звернення до суду з позовом минуло три роки. Таким чином, позивач АТ «СЕНС БАНК» має право на пред?явлення вимоги про стягнення заборгованості лише за період з березня 2020 року по лютий 2023 року. Відповідно, заборгованість в межах позовної давності становить 21 776 грн. 63 коп., продовжує свої розмірковування представник відповідачки [PERSON] - адвокат Усенко А.В.. Позивач АТ «СЕНС БАНК» на підтвердження заявлених позовних вимог подав до суду докази, а саме оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепт на укладення договору, анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту, з яких неможливо встановити умови договору, оскільки такі є нечитабельними та неналежної якості. Враховуючи викладене, позивач АТ «СЕНС БАНК» повинен довести суду, які саме істоті в умови договору було узгодженні та надати відповідні докази цього, що дало би змогу перевірити правильність, нарахування відсотків, узгодження строку кредиту, а також правомірність вимог позивача АТ «СЕНС БАНК» до відповідачки [PERSON] , що, в свою чергу, вказаним позивачем не було здійснено, підсумовує свої письмові пояснення представник відповідачки [PERSON] - адвокат Усенко А.В.. Заяви/клопотання сторін та інших учасників справи. Відповідачка [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокат Усенко А.В., 22.11.2023 року, скориставшись засобами електронного зв`язку, скерувала на офіційну електронну адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області заяву, що була зареєстрована у діловодстві за вх. № ЕП-1998, за змістом якої просила відкласти розгляд цієї справи у зв`язку із необхідністю ознайомитись з матеріалами справи. Позивач АТ «СЕНС БАНК» у порядку представництва, котре здійснює адвокат Рудницький Ю.І. (довіреність № 019881/23 від 10.08.2023 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000550 у належно засвідчених копіях приєднані до матеріалів заяви), 22.11.2023 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву, що була зареєстрована в діловодстві суду 23.11.2023 року за вх. № 20120, в якій просить проводити судовий розгляд цієї справи за відсутності уповноваженого представника позивача АТ «СЕНС БАНК». Відповідачка [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокат Усенко А.В., 28.12.2023 року, скориставшись канцелярією, подала у Стрийський міськрайонний суд львівської області заяву, що була зареєстрована у діловодстві суду за вх. №22213, за змістом якої просить проводити розгляд справи за їх з представником відсутності. Інших заяв чи клопотань від сторін цієї справи у визначені чинним ЦПК України й судом строки та порядку, котрі б перешкоджали здійсненню судового розгляду цієї справи по суті та котрі б залишилися не вирішеними, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачкою у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, було вжито заходів для отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідачки [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 23.10.2023 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування відповідачки [PERSON] , яка не має статусу підприємця,вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд цивільної справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 22.11.2023 року о 09:45 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.11.2023 року відкладено судовий розгляд цивільної справи за позовною заявою АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні на 13.12.2023 року о 09:45 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.12.2023 року відкладено судовий розгляд цивільної справи за позовною заявою АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні на 28.12.2023 року о 09:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання учасників цієї справи були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача АТ «СЕНС БАНК» за пред`явленими вимогами цивільного характеру, а також причетність відповідачки [PERSON] до порушення таких прав зазначеного позивача, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , 21-23.08.2018 року уклала/підписала з АТ «АЛЬФА-БАНК»: оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630996836; заяву на відкриття поточних рахунків в АТ «АЛЬФА-БАНК» та картку із зразками підписів; анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «АЛЬФА-БАНК» та паспорт споживчого кредиту (копії містяться у справі. а. с. 4-6). Відповідно до витягу з державного реєстру банків, сформованого 02.12.2022 року (копія міститься у справі, а. с. 22), АТ «АЛЬФА-БАНК» 01.12.2022 року змінило своє найменування на АТ «СЕНС БАНК». Судом також встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом станом на 28.02.2023 року у відповідачки [PERSON] перед позивачем АТ «СЕНС БАНК» утворилась заборгованість, й така становить 38 033 грн. 49 коп. (міститься у справі, а. с. 8). В свою чергу користування банківськими послугами відповідачкою [PERSON] стверджується випискою по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard, таке користування відбувалося у період з 23.08.2018 року по 28.02.2023 року (міститься у справі, а. с. 9-16). Відтак, позивач АТ «СЕНС БАНК» виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці [PERSON] кредит у встановленому договорі про надання банківських послуг розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак відповідачка [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим допустила спірну заборгованість. Релевантні норми і джерела права, застосовані судом при ухваленні рішення. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за договором про надання банківських послуг, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (ч. 3 ст. 631 ЦК України). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Згідно з положеннями ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями ч. 2 ст. 258 ЦК України унормовано, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. 30.03.2020 року прийнято Закон України № 540-IX, яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 … цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, строк позовної давності в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, продовжено на строк дії карантину. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 07.09.2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 679/1136/21 та номеру провадження 61-5238св22 дійшов висновку, що пункт 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, навіть коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі ст. 259 ЦК України. Між тим, пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. У зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні на усій її території введено воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102 -IX від 24.02.2022 року, який неоднократно продовжувався та діє по сьогодні. Підсумок за результатами розгляду цієї справи. Вочевидь, між сторонами у справі було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання банківських послуг, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію його правомірності, у зв`язку з чим договір про надання банківських послуг АТ «СЕНС БАНК», який до 01.12.2022 року найменувався як АТ «АЛЬФА-БАНК», від 23.08.2018 року, згідно зі ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання його сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цього договору, натомість відповідачка [PERSON] не виконала зобов`язань за цим договором, допущену заборгованість нею у встановленому порядку не погашено. Щодо твердження відповідачки [PERSON] про те, що з долучених позивачем АТ «СЕНС БАНК» доказів неможливо встановити умови вказаного договору, оскільки такі нечитабельні, належить вказати, що долучені докази є належними, а умови кредитного договору є цілком читабельним та належної якості та в своїй сукупності з іншими доказами вказують, що правовідносини між сторони у цій справі були реальними, носили систематичний характер протягом кількох років. Поза тим, щодо вимоги відповідачки [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності, то така є необґрунтованою та спростовуються наведеними вище релевантними джерелами права, за змістом котрих строки загальної і спеціальної позовної давності спершу продовжувались під час карантину, а згодом й у період дії в Україні воєнного стану, отож додаткового спростування не потребують, а, відтак, відповідна вимога про застосування у цій справі наслідків спливу позовної давності до задоволення не підлягає. З огляду на вказане, суд дійшов висновку що позов АТ «СЕНС БАНК» до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат у справі. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем АТ «СЕНС БАНК» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 2 684 грн. і підтверджуються меморіальним ордером № 1932372592 від 11.08.2023 року, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають до стягнення на користь вказаного позивача з відповідачки [PERSON] , оскільки позовні вимоги у цій справі підлягають до задоволення у повному обсязі. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved