Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даною позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, в позовній заяві вказавши, що [PERSON] є його прабабою, яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, зокрема і на земельну частку (пай) в ПП "Хлібороб України", що знаходиться в с. Словіта Золочівського району, площею 2,02 в умовних кадастрових гектарах. Спадкодавиця за життя заповіту не склала. Інших спадкоємців, які б претендували на цю земельну ділянку, немає. На даний момент позивач бажає прийняти спадкове майно, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю формою не відповідає вимогам, тому він не має можливості прийняти спадщину. В зв`язку з вищенаведеним просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку. [INFO] померла дочка спадкодавиці - баба позивача [PERSON] , яка при житті розпорядилася своїм майном на користь позивача та його матері [PERSON] , яка не бажає спадкувати вищевказане майно, відмовляючись від спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом - позивача по справі. Позивач в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач - Глинянська міська рада Львівського району Львівської області, в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії не суперечать інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] . Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] . Згідно копії Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №18645 встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 16.09.1997р. №483 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,02 га без контурноговизначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Словітської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Судом встановлено, що [PERSON] є правнуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] та серія [NUMBER] . Із копії заповіту посвідченго 18.04.2007 р. секретарем Словітської сільської ради , вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла в користь доньки [PERSON] та онука [PERSON] . Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" передбачено, що сертифікати, на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розд.X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і вразі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася 21.04.2012, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна після смерті прабаби, як спадкоємець за законом, спадщину фактично прийняв, відсутність інформації про осіб, які фактично прийняли спадщину та /або звернулися з відповідною заявою про прийняття спадщини, відсутність у позивача належного правовстановлюючого документу на спірну земельну частку (пай), що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved