Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за кредитним договором б/н від 27.02.2014 у розмірі 74 916, 97 грн. та судовий збір 2684,00 грн. В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг, звернувся до Банку та підписав заяву №б/н від 27.02.2014, за якою отримав від Банку кредитну картку у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 59000,00 грн. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 23.02.2023 утворилася заборгованість у розмірі 74\~916, 97 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 60983,29 грн., - заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками 13 933,68 грн.; - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст. 625 ЦК України 0,00 грн.; - нарахована пеня 0,00 грн.; - нараховано комісії 0,00 грн. Відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що як вбачається з позовної заяви, позивач стверджує про наявність станом на 23.02.2023 його заборгованості за кредитним договором від 27.02.2014 № б/н у розмірі 74\~916, 97 грн, у тому числі: заборгованість за тілом кредиту 60\~983, 29 грн, заборгованість за простроченими відсотками 13\~933, 68 грн. Фактом укладання кредитного договору позивач вважає підписання ним заяви про приєднання. Він вважає таке твердження хибним, оскільки цивільним законодавством України чітко визначені вимоги до складання договорів в цілому та, зокрема, кредитних договорів. Заява про приєднання від 27.02.2014 № б/н містить лише його персональні дані та фіксує бажання оформити зарплатний пакет. Бажана сума кредитного ліміту у ній не зазначена. Така заява не містить умов, які є істотними для кредитного зобов`язання: відсутня умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, відсутня умова про обов`язок повернення такої суми, відсутній строк надання грошових коштів та строк їх повернення, відсутні будь які посилання на надання йому картку, відсутня умова про отримання цієї картки тощо. Також відсутні дані про те, якої згоди досягли сторони щодо сплати відсотків за користування кредитом та щодо можливих штрафних санкцій. Умови і правила надання банківських послуг ним не підписані. Позивачем не надано підтвердження того, що саме з цими умовами він був ознайомлений і погодився, підписуючи заяву про приєднання. Пам`ятка клієнта в матеріалах справи взагалі відсутня. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Таким чином, подання заяви про приєднання підтверджує прийняття пропозиції про укладення договору про надання банківських послуг, а не про намір укласти кредитний договір. Оскільки належним чином оформлені договори про споживче кредитування щодо суми, зазначеної в позові, не укладались та ним не отримувались, позовні вимоги банку є необгрунтованими. Слід зазначити, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника, оскільки даний розрахунок не відповідає ЦК України та не може братися судом як доказ позовних вимог. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють її розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, банківські квитанції, платіжні доручення, меморальні ордери, розписки, чеки тощо. Також під час аналізу наданих документів ним були встановлені невідповідність між ними. Просить відмовити в задоволені позову у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, при цьому не надав відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що відповідач з метою отримання банківських послуг, звернувся до Банку та підписав заяву №б/н від 27.02.2014, за якою отримав від Банку кредитну картку, розмір кредитного ліміту збільшився 59 000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.\~509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча\~ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. В редакції умов та правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України\~встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 23.02.2023 утворилася заборгованість у розмірі 74\~916, 97 грн, з яких: заборгованість за тілом кредита 60 983,29 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 13 933,68 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 0,00 грн; нарахована пеня 0,00 грн; нараховано комісії 0,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється законом, договором або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1ст. 639 ЦК України\~\~передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2\~ст. 639 ЦК України,\~\~ якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved