Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

20 листопада 2023 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») надійшла позовна заява ТзОВ «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 03.05.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №464102-КС-002 - підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 25 000,00 грн, строком на 24 тижні, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,1512369% в день (фіксована ставка) та на засадах строковості, поворотності, платності, який зобов`язався повернути, сплатити проценти у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 25000,00 грн. шляхом перерахування на його банківську картку, проте відповідач лише частково сплатив позивачу заборгованість за договором, чим порушив зобов`язання, встановлені договором. Відповідач у рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснив платіж на загальну суму 5420,00 грн., таким чином, станом на дату подання позову до суду відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань за договором та має заборгованість в сумі 99352,26 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 24 712,19 грн; суми прострочених платежів по процентах 71992,92 грн; суми прострочених платежів за комісією 2647,15 грн. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму боргу, а також витрати по оплаті судового збору. Ухвалою від 22.11.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача та витребувано від АТ «Універсал Банк» інформацію про те чи випускалася банківська картка на ім`я [PERSON] та про рух коштів по банківській картці відповідача. Ухвалою від 04.12.2023 справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 04.01.2024. 15.12.2023 від АТ «Універсал Банк» надійшла запитувана інформація. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (зворот а.с.5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзиву до суду не направила, судова повістка з копіями матеріалів позовної заяви, які направлялись за її зареєстрованим місцем проживання повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи заяву представника позивача, суд вважав можливим розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі доказах про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 03.05.2023 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту №464102-КС-002 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора. Відповідно до п. 2 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 25 000, 00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк, на який надається кредит 24 тижні. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15123690 % за кожен день користування. Згідно п.2.5 визначено, що комісія за надання кредиту становить 3750,00 грн. Розмір якої, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору та не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Термін дії договору до 18.10.2023 року. Сторони в п. 3 Договору кредиту погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (зворот а.с. 14). До вказаного договору додані пропозиція (оферта) щодо укладання договору, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) (а.с.19-28). При цьому, приймаючи умови договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з договором та правилами, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно їх дотримуватися (п.п.7.4.5. п. 7 договору). До матеріалів справи також долучено паспорт споживчого кредиту, який дублює зазначені вище умови щодо суми, строку кредитування, розміру комісії, графіку погашення. (а.с.12-13) та витяг з анкети клієнта [PERSON] в якому зазначені всі анкетні дані відповідача та інформація стосовно бажаного кредиту (а.с.31). 03.05.2023 року позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 25000,00 грн. шляхом перерахування на її банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою АТ «Універсал Банк» від 07.12.2023 за №БТ/9327 та рухом коштів по картці від 07.12.2023 (а.с.65-71). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 638 ЦК України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7117 у договорі приєднався до Правил надання споживчих кредитів визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Спірний договір №464102-КС-002 про надання кредиту від 03.05.2023 підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно статей 526, 530, 536 ЦПК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому договором перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 25 000 гривень на її платіжну картку № [NUMBER] (а.с.65-71). В той же час, відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом №464102-КС-002 вбачається, що [PERSON] станом на 03.11.2023 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 99 352,26 грн, що складається з: прострочених платежів по тілу кредиту 24 712,19 грн, прострочених платежів по процентах 71992,92 грн, прострочених платежів за комісією 2647,15 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №464102-КС-002 про надання кредиту від 03.05.2023 щодо повернення кредитних коштів, а тому заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Таким чином, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитом у сумі 99 352 гривень 26 копійок У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2147, 20 грн судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved