Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач 1), [PERSON] (далі відповідач 2) заборгованість за кредитним договором №0033/11/2018/0130 від 02.11.2018, яка станом на 17.05.2023 становить 399 333 грн 77 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 02.11.2018 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0033/11/2018/0130, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 704 640 грн 00 коп на придбання автомобіля FORD моделі KUGA, 2018 року випуску, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів, зі сплатою 15,49% річних за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування, з кінцевим строком повернення по 31.10.2025. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Позичальник [PERSON] зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору. Одночасно з кредитним договором, 02.11.2018 між позивачем ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №0033/11/2018/0130-П, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник. У порушення вказаних умов кредитного договору, відповідач 1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 17.05.2023 виникла заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 399\~333 грн 77 коп, з яких: заборгованість по кредиту строкова 369 402 грн 26 коп, заборгованість по кредиту прострочена 6 780 грн 11 коп, заборгованість по процентах поточна 7\~607 грн 55 коп, заборгованість по процентах прострочена 14\~752 грн 42 коп, заборгованість за не своєчасне погашення кредиту та процентів станом на 23.02.2022 217 грн 34 коп, сума інфляційного збільшення за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків станом на 23.02.2022 574 грн 09 коп. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з розгляду справи. Ухвалою суду від 24.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів. 06 листопада 2023 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просить суд стягнути на користь позивача солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №0033/11/2018/0130 від 02.11.2018, яка станом на 16.10.2023 становить 216\~805 грн 05 коп., у тому числі прострочена заборгованість по кредиту 201\~246 грн 49 коп., прострочена заборгованість по процентах 15\~558 грн 56 коп. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.11.2023 закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання з розгляду справи призначено на 09 год 30 хв 19.12.2023. У судове засідання представник позивача не прибув, однак направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без участі сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судові засідання з розгляду справи 24.07.2023, 14.09.2023, 12.10.2023, 08.11.2023, 29.11.2023 та 19.12.2023 не прибули, про причини такої неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали. Ухвали суду, позовна заява з додатками, та судові повістки, які було направлено за зареєстрованою адресою місця проживання відповідачів згідно з відомостями наявними в Єдиному державному демографічному реєстрі, та за останньою відомою адресою їх місця проживання, повернулись до суду з відміткою Укрпошти про неможливість вручення адресатам. Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідачів, судом повідомлено відповідачів про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи (за зареєстрованою адресою місця проживання та за останньою відомою адресою проживання, а також шляхом оголошення через сайт судової влади), незалежно від того чи отримали відповідачі адресовану їм кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідачі вважаються належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що 02.11.2018 між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0033/11/2018/0130, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 704 640 грн 00 коп на придбання автомобіля FORD моделі KUGA, 2018 року випуску, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів, зі сплатою 15,49% річних за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування, з кінцевим строком повернення по 31.10.2025. Згідно із п.п.1.3.1., 1.3.2 кредитного договору №0033/11/2018/0130 за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлена у розмірі 15,49% річних та є фіксованою. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процента ставка встановлена в розмірі 20,49% річних та є фіксованою. Відповідно до п.3.1 кредитного договору №0033/11/2018/0130 сторони погодили, що позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком встановленим у Додатку № 2 до цього договору, та сплату процентів за користування кредитними коштами (надалі кредитна заборгованість), шляхом сплати рівних один одному платежів в розмірі 1 4008 грн 00 коп (надалі - періодичний платіж) (крім першого та останнього платежів), щомісячно з 1-го (першого) по 10-е (десяте) число кожного місяця (надалі строк сплати періодичного платежу), шляхом внесення/перерахування коштів (у т.ч. що надійшли шляхом договірного списання) на рахунок № [NUMBER] (надалі Рахунок кредиту), відкритий в АБ «УКРГАЗБАНК», код банку 320478. Сплата періодичного платежу оформлюється єдиним платіжним документом, в якому не відокремлюються суми, що припадають на погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами. Пунктом 3.3. кредитного договору сторони погодили, що зобов`язання по частковому поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами є виконаними позичальником належним чином у разі зарахування на рахунок кредиту суми періодичного платежу у розмірі, у строки та в порядку згідно цього кредитного договору, за умови відсутності на момент зарахування періодичного платежу простроченої заборгованості позичальника за цим кредитним договором та порушення будь-якого або декількох зобов`язань, встановлених п.п. 4.3.6.-4.3.9 цього договору. Згідно з п.4.3. кредитного договору, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені у п.1.1. Кредитного договору цілі. Повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані комісії (якщо буде мати місце), нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно цього Договору. Відповідно до п.4.3.5 кредитного договору, позичальник зобов`язався на вимогу банку достроково повернути кредит, сплатити нараховані комісії, нараховані проценти за користування кредитними коштами, інші платежі (якщо буде мати місце) та можливі штрафні санкції у випадках, передбачених кредитним договором, договором застави та чинним законодавством. 02 листопада 2018 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №0033/11/2018/0130-П, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №0033/11/2018/0130 від 02.11.2018, укладеному між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), а також комісії та неустойки у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором. Згідно з п. 1.4. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором. Внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань станом на 17.05.2023 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 399\~333 грн 77 коп, з яких: заборгованість по кредиту строкова 369 402 грн 26 коп, заборгованість по кредиту прострочена 6 780 грн 11 коп, заборгованість по процентах поточна 7\~607 грн 55 коп, заборгованість по процентах прострочена 14\~752 грн 42 коп, заборгованість за не своєчасне погашення кредиту та процентів станом на 23.02.2022 217 грн 34 коп, сума інфляційного збільшення за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків станом на 23.02.2022 574 грн 09 коп, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором №0033/11/2018/0130 від 02.11.2018. На адресу [PERSON] 08.09.2022 було направлено лист-вимогу про дострокове повернення кредиту від 02.11.2018 №0033/11/2018/0130. 06 листопада 2023 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором №0033/11/2018/0130 від 02.11.2018 станом на 16.10.2023 становить 216\~805 грн 05 коп., у тому числі прострочена заборгованість по кредиту 201\~246 грн 49 коп., прострочена заборгованість по процентах 15\~558 грн 56 коп. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1054 ЦК України з а кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою. Згідно з ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи норми чинного законодавства та договору поруки, суд зазначає, що суть солідарного обов`язку полягає в тому, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання як від боржника, так від поручителя. Таким чином, порука є особливим забезпечувальним зобов`язанням, поручитель несе відповідальність як за основним (кредитним договором) та і за забезпечувальним (договір поруки) зобов`язаннями. При цьому строки виконання зобов`язання визначені основним кредитним договором, а тому факт порушення таких строків є підставою для виконання зобов`язань поручителем. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. Вказаний договір оформлений письмовим документом і підписаний сторонами. За змістом договору вбачається, що сторонами обумовлена сума кредитних коштів, розмір відсотків за користування ними, порядок їх надання Банком позичальнику, а також строк, порядок та умови повернення кредиту позичальником, відповідальність за порушення своїх зобов`язань, тобто усі істотні умови кредитного договору. Отже, кредитний договір є чинним і обов`язковим для виконання. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів і виконання яких було забезпечено порукою відповідачки [PERSON] , у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 16.10.2023 становить 216 805 грн 05 коп., у тому числі прострочена заборгованість по кредиту 201\~246 грн 49 коп., прострочена заборгованість по процентах 15\~558 грн 56 коп. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачі не надали суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростували наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов належить задовольнити повністю з урахуванням наданих 06.11.2023 уточнень. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved