Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

07.06.2023 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова від представника позивача адвоката Мартиненка В.В. надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» про стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат, в якій представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за ставкою 3 % річних та інфляційних втрат за період з 05.04.2018 року по 20.02.2023 року у розмірі 46\~213, 49 грн. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2013 року між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-20005-050413 за яким відповідачка отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 31\~800 грн. на строк з 05.04.2013 року по 03.04.2016 року зі сплатою 42 % річних за користування кредитними коштами. У зв`язку з невиконанням умов вказаного кредитного договору рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.03.2018 року стягнуто з відповідачки на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 59\~788, 43 грн. 28.04.2020 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних аукціону № UA-ЕА-2020-03-25-000011-b між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2233/К. Так, ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» є правонаступником АТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 001-20005-050413 від 05.04.2013 року. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.02.2023 року замінено АТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» у рішенні суду від 01.03.2018 року. Станом на 20.02.2023 року відповідачка зобов`язання за рішенням суду від 01.03.2018 року не виконала, позивач просить стягнути за період з 05.04.2018 року по 20.02.2023 року три відсотки річних у розмірі 8\~756, 96 грн., інфляційні втрати у розмірі 37\~474, 54 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.06.2023 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 21.12.2023 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.04.2023 між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-20005-050413 за яким остання отримала кредит на споживчі цілі у сумі 31 800 грн. на строк починаючи з 05.04.2013 року по 03.04.2016 року зі сплатою 42,00%\~річних за користування кредитними коштами. Позичальник взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно. Кредит був наданий, однак відповідачка зобов`язання не виконала належним чином, тому банк звернувся до суду із позовом для стягнення заборгованості, яка становила 59\~788, 43 грн. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.03.2018 року по справі № 646/7193/17 стягнуто з боржниці на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 59\~788, 43 грн. 15.04.2020 року були проведені електроні торги по лоту № GL3N015725, до складу якого входило право вимоги за кредитним договором № 001-20005-050413 від 05.04.2013 року, укладеними між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] . За результатами проведення електронних торгів по лоту № GL3N015725 було оголошено переможцем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», що підтверджується протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-03-30-000011-b від 15.04.2020 року. \~ \~ \~ \~27.04.2020 року на виконання умов проведення електронних торгів по лоту № GL3N015725 ТОВ «ФК «ІІрофіт Капітал» перерахувало на платіжні реквізити АТ «Дельта Банк» грошові кошти в сумі 2309690 грн. з призначенням платежу: «За придбання активів згідно протоколу № UA-EA-2020-03-30-000011-b від 15.04.2020 року лот № GL3N015725», що підтверджується платіжним дорученням № 270 від 27.04.2020 року. 28.04.2020 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних аукціону № UA-EA-2020-03-25-000011-b між АТ « Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2233/К. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 2233/К Банк\~АТ «Дельта Банк» відступив (передав права вимоги) Новому кредитору ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за Кредитним договором № 001-20005-050413 від 05.04.2013 року. За заявою ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Червонозаводського районного суду м. Харкова ухвалою від 01.03.2018 року замінив сторону АТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Профіт Капітал» по справі № 646/7193/17. Станом на 20.02.2023 року відповідачка зобов`язання, встановлені рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.03.2018 року, не виконала. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі\~ч.\~2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей\~524,\~533-535, 625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно зі\~ч.\~2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Тому, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). Отже, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц. У постанові від 16 травня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 686/21962/15-ц відступила від правових висновків, зроблених Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані\~Законом України «Про виконавче провадження»\~і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); та від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, який полягав у тому, що дія\~статті 625 ЦК України\~поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята\~статті 11 ЦК України\~не дає підстав для застосування положень\~статті 625 ЦК України\~у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. Правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 520/16692/16-ц зазначено, що: «відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом\~статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс інфляції (індекс споживчих цін)\~це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України\~гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої\~статті 625 ЦК України\~щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Аналізуючи наведені норми матеріального права, правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, необхідно дійти висновку про те, що грошове зобов`язання це\~цивільне правовідношення, в якому праву вимоги кредитора кореспондує\~юридичний обов`язок боржника здійснити відповідний платіж, тобто вчинити дію, що полягає у передачі грошей. Позивач просить стягнути 3% річних у розмірі 8\~756, 96 грн. та інфляційні витрати у розмірі 37\~474, 54 грн., які нараховані у період з 05.04.2018 року (набрання рішенням суду про стягнення заборгованості чинності) до 20.02.2023 року. Згідно зі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). \~ \~ \~ \~Тому суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягають задоволенню частково за період з 05.04.2018 по 23.02.2022 відповідно : 3% річних від суми боргу складає (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році) = 59\~788,43 x 3% x 1420 : 365 = 6978 грн. \~ \~ \~ \~Індекс інфляції за період квітень грудень 2018 року становить\~= (100.8 : 100) х (100.0: 100) х (100.0 : 100) х (99.3 : 100) x (100.0 : 100) x (101.9 : 100) x (101.7 : 100) x (101.4 : 100) x (100.8 : 100); за 2019 рік складає - 1,041 (104,1 : 100); за 2020 рік складає\~1,05 (105 :100); за 2021 рік складає\~1,1 (110 :100); за січень\~- лютий 2022 року 1,029 (101.3 : 100) x (101.6 : 100). Інфляційне збільшення\~за період\~з\~05.04.2018\~року по\~23.02.2022\~\~року =\~59\~788,\~43\~x\~1.31152018 59\~788, 43 =18\~625, 30 грн. Щодо стягнення судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно зі ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий Діалог» було укладено Договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року. Відповідно до п.п. 1.1. Договору Об`єднання бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а Клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов Договору. Сторони в п.п. 3.1.5 Договору визначили, що Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду, зокрема у розмірі 2500 грн. за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви для направлення до суду 1 (однієї) позовної заяви про стягнення 3% річних та інфляційних втрат згідно реєстру боржників. На виконання умов визначених розділом 3 Договору складено акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, відповідно до котрого, вказується розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням вартості. Факт сплати позивачем на користь АО «Правовий Діалог» 2500 грн. на виконання Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року підтверджується платіжною інструкцією № 10228 від 23.02.2023 року. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими. \~ \~ \~ \~При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог на 55,4 % в розмірі 1 486,94 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial