Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] за договором дарування від 30.08.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А. та зареєстрований в реєстрі за №298. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач згідно договору дарування від 30.08.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А. та зареєстрованим в реєстрі за №298, отримала у дар двокімнатну квартиру [ADDRESS] , право власності на яку підтверджується довідкою за вих. №205152 від 21.09.2023 року, виданою КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації». Між тим, у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації в Україну, позивач вимушена була переїхати за кордон, а саме до Польщі та при переїзді нею було втрачено валізу, де знаходився оригінал вказаного вище договору дарування. Звернувшись до Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області з заявою про видачу дублікату договору дарування, позивачу було повідомлено про неможливість його видачі, у зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А. було припинено нотаріальну діяльність, але документи до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, а зокрема до Криворізької філії, не передавались і на сьогоднішній день їх місцезнаходження невідоме, у зв`язку з чим їй було рекомендованого звернутись до суду для вирішення питання пов`язаного з правомірністю володіння нерухомим майном. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала разом з позовом письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник позивача також надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Представник виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради у судове засідання надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду. Представник виконавчого комітету Криворізької міської ради, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як зазначено у ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач надала до суду довідку за вих. №205152 від 21.09.2023 року, видану КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР», згідно якої відповідно до даних архівної справи, станом на 31 грудня 2012 року, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване на праві приватної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі №4/4ПВ, сторінка 159, запис 1819 на ім`я [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 30 серпня 2000 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А. та зареєстрованим в реєстрі за №298. Однак, суд зазначає, що позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, взагалі не надала суду жодного доказу в порядку ст.ст.\~76-80, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~на підтвердження наявності обставин, що обґрунтовують її позовні вимоги. Разом з тим, у разі відсутності у позивача доказів на підтвердження вищезазначених обставин, остання разом зі своїм представником не скористались правом подати до суду клопотання про витребування таких доказів, оскільки в силу приписів ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Отже, неповнота наданих позивачем доказів не доводить позовні вимоги, у зв`язку із чим суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтовані, не доведені достатніми, належними та допустимими доказами, відтак у їх задоволенні належить відмовити. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі суд залишає за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed