Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» - Горшкодер В.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 06.05.2023 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1201-4703. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 18\~000 гривень, строк кредитування 300 днів, заявлений строк 21 день, знижена % ставка 2,50% в день, стандартна % ставка 3% в день. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, у нього виникла заборгованість у розмірі 40\~410 гривень, з яких 18 000 гривень прострочена заборгованість за кредитом та 22\~410 гривень прострочена заборгованість за нарахування процентів 22\~410 гривень. Таким чином, представник позивача просить суд стягнути із відповідача суму заборгованості у розмірі 40\~410 гривень. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву в якій позовні вимоги визнала частково, а саме визнала суму заборгованості за кредитом у розмірі 18\~000 гривень та 9450 гривень суму заборгованості за нарахованими процентами. Відповідач вважає, що сума за відсотками повинна бути справедливою, забезпечити розумний баланс інтересів сторін та має бути адекватною у розрізі конкретних правовідносин, а тому сума заборгованості по відсоткам, на її думку повинна складати 50% від суми заборгованості за кредитом. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.05.2023 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитнох лінії №1201-4703, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 18\~000 гривень, строком до 26.05.2023 року (а.с. 15-30). Як вбачається із позовної заяви, позивач ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало та надало йому кредит в розмірі 18\~000 гривень. У свою чергу, відповідач свої зобов`язання, у передбачений договором строк, не виконав належним чином, а тому станом на 19.06.2023 року за ним рахується заборгованість у розмірі 40\~410 гривень, з яких 18000 гривень основний борг та 22410 гривень - відсотки (а.с. 36, 37). Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України\~підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України\~передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані представником позивача докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідач [PERSON] не надала до суду належні та допустимі докази, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували заявлені вимоги представника позивача. Приписи ч.2 ст.625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Формулювання\~статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язують із індексом інфляції, орієнтує на їх компенсаційний, а не штрафний характер, а тому 3% річних або інший розмір процентів, який встановлений в договорі, не є неустойкою у розумінні\~статті 549 ЦК України. За змістом вказаних статей нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних або інший розмір процентів входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Окремо слід зазначити, що відповідач [PERSON] у поданому відзиві не розрізняє поняття «відсотки» та «неустойка» і зазначає, що сума по відсоткам за користувння кредитом у розмірі 22140 гривень не відповідає вимогам чинного законодавства і є явно завищеною. Також зазначає, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, суд має право її зменшити. Відповідно до\~ч.1,\~2\~ст.536\~ЦК України за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний\~сплачувати проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~У свою\~чергу,\~ч.1\~ст.549\~ЦК України\~передбачено,\~що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Як вбачається і заявлених позовних вимог, представник позивача просить суд стягнути із відповідача виключно суму заборгованості за суму основного боргу та суму по відсоткам, без стягнення неустойки (штрафу або пені). Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, а отже підлягає до задоволення.

Outcome: approved