Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

27 листопада 2023 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Алексенко С.Л., до Скориківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачів посилався на те, що [INFO] померла прабабуся позивачок [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким вона заповіла належну їй земельну ділянку площею 4,50 га своєму внукові [PERSON] , батьку позивачок. Після смерті [PERSON] заповіт та державний акт на землю перебував у тітки позивачок [PERSON] [PERSON] стало відомо про наявність заповіту лише наприкінці 2015 року, а [INFO] він помер. На той момент позивачкам виповнилося 11 та 19 років та їм не було відомо ні про існування заповіту, ні про саму земельну ділянку. Лише після смерті [PERSON] [INFO] , її син передав документи позивачкам. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки пропустили встановлений законом строк для звернення з такою заявою. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, заперечень не має. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №3 від 13.03.2015. Згідно з архівною довідкою №1191 від 16.11.2023 по документах архівного фонду «Гнилицька сільська рада» у господарських книгах [ADDRESS] , станом на 2015 рік значиться домогосподарство [PERSON] , 1922 р.н., голова господарства, проживала одна. За життя [PERSON] склала заповіт від 27 січня 2005 року, посвідчений секретарем Гнилицької сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1, згідно з яким [PERSON] заповіла земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №686564 площею 4,50 га онуку [PERSON] . Відповідно до інформації, наданої в.о. завідувача Підволочиської державної нотаріальної контори - державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С., згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відсутні відомості про заведену спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] мала сина [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ), його дружина [PERSON] також померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ). [PERSON] та [PERSON] мали дітей: [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ), [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Позивачки [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] , [NUMBER] . Таким чином єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивачки [PERSON] та [PERSON] . Звертаючись з цим позовом позивачі посилалися на те, що у встановлений законом шестимісячний строк вони не звернулися до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки на момент смерті [PERSON] спадкоємцями вищої черги були їхній батько [PERSON] та тітка [PERSON] , які спадщину не прийняли; на момент смерті [PERSON] позивачі були дітьми; після смерті [PERSON] всі оригінали документів перебували у тітки позивачок [PERSON] і лише після її смерті дізналися про наявність спадкового майна. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд виходить з того, що позивачами надано докази на підтвердження своїх вимог щодо поважності причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку і ці докази суд визнає достатніми для визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи в сукупності обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved