Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

08 грудня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Моленя Р.Б. про ухвалення додаткового рішення та вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 33810 грн . В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, представник відповідача заперечувала проти ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, заяви та доданих до неї документів, оцінивши представлені докази, суд приходить такого висновку. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма, дев`ята статті 139 ЦПК України). Згідно з положеннями частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі N 750/2055/20 (провадження N 14-16723св20) зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2023 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Рось» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено повністю: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Рось» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 3,9430 га з кадастровим номером 6124688200:01:001:0133 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розтошованою на території Терпилівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, шляхом її повернення [PERSON] ; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Рось» на користь [PERSON] судові витрати в сумі 4617 гривень 10 копійок (судовий збір в сумі 992,40 грн, за проведення судової почеркознавчої експертизи 3624,70 грн). У позовній заяві позивачем вказано, що орієнтовна сума судових витрат позивача становить 15000 грн, у судовому засіданні представник позивача повідомив, що фактичний розмір судових витрат буде заявлено у порядку, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду: 1.копію договору про надання правничої допомоги №01/09 від 01 вересня 2021 року. Пп. 4.1, 4.3 Договору встановлено, що розмір гонорару за надання правничої допомоги встановлюється в розмірі, що визначається відповідно до тарифів на обчислення вартості послуг, які є додатком №1 до цього Договору. Розмір гонорару за надання правничої допомоги, передбаченої п. 2.1.5 цього договору у справах, що мають немайновий характер, встановлюються за домовленістю сторін. П.4.4 Договору: суми гонорару зазначаються адвокатським об`єднанням в актах про надання правничої допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту. 2.Акт про надання правничої допомоги (без дати та номера) за договором про надання правничої допомоги №01/09 від 01 вересня 2021 року. Відповідно до Акта проведено такі роботи: - зустріч на усна консультація - 1 год - 536 грн; - ознайомлення та вивчення документів наданих клієнтом - 2 год - 1072 грн; - вивчення законодавства, яке підлягає застосуванню та судової практики - 3 год - 1608 грн; - складання претензії у позасудовому порядку - 1 док - 2680 грн; - складання позовної заяви - 1 док - 2680 грн; - складання відзиву на позов - 1 док - 2680 грн; - представництво інтересів клієнта в суді у справі - 5 с/з - 10050 грн; - прибуття до суду - 10 год - 5360 грн. Загальна вартість робіт (послуг) 33810 грн. 3.Додаткову угоду №1 (без дати) до договору про надання правничої допомоги №01/09 від 01 вересня 2021 року; 4.Тарифи на обчислення вартості послуг. Представник ТОВ «Агро-Рось» адвокат Негода В.І. надіслав клопотання про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу, оскільки вартість послуг на адвоката є завищеною, розмір таких витрат є необгрунтованим та не співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. У позовній заяві позивачем вказано, що орієнтовна сума судових витрат позивача становить 15000 грн. В заяві про ухвалення додаткового рішення заявлена до відшкодування сума становить 33810 грн, яка істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. При цьому представником позивача не доведено, що він не міг передбачити такі витрати. З наданих представником позивача доказів, а саме з Додаткової угоди №1 до договору, Акту про надання правничої допомоги не можливо встановити, на яку конкретну дату сторони визначили обсяг та вартість робіт, оскільки вказані документи не містять дати їхнього складання. Суд зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18. Суд враховує, що позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтерес єдиною обставиною - непідписання ним договору оренди та додаткової угоди. Таким чином, на думку суду, розмір витрат на оплату послуг адвоката за ознайомлення та вивчення документів наданих клієнтом, вивчення законодавства, яке підлягає застосуванню та судової практики, є неспівмірними із обсягом виконаної роботи. Крім того, матеріали цивільної справи не містять доказів подання позивачем до суду відзиву на позов, що також не відповідає п. 6 Акту про надання правничої допомоги. Суд зазначає про обґрунтованість доводів представника відповідача щодо неспіврозмірності заявлених позивачем витрат, які викладені у запереченні на заяву. Зокрема, щодо: характеру спірних правовідносин у справі; складності справи для представника позивача та обсягу виконаних ним робіт (наданих послуг); часу витраченого адвокатом відносно обсягу наданих ним послуг, а також пов`язаність цих витрат із розглядом справи у суді. Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково, а розмір витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню , має бути зменшений до 15000 грн.

Outcome: partial