Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що відповідач звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписала Заяву б/н від 05.12.2018 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне і скорочене найменування позивача з публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (ПАТ КБ "ПриватБанк") на акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (АТ КБ "ПриватБанк"). Відповідач при підписанні заяви-анкети підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та «Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Остання ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у анкеті-заяві, де є її відповідні запевнення щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.5 Договору, згідно яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, який не перевищує 50000 грн. для карт «Універсальна», та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 23.08.2023 має заборгованість у сумі 57384,95 грн, з них: 49991,29 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 7393,66 грн - заборгованість за простроченими відсотками, тому банк просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у зазначеному розмірі за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 05.12.2018 року та судові витрати у розмірі 2684 грн. Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року відкрите спрощене провадження у даній справі, яку було направлено учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. Ухвала суду позивачу та його представнику вручені 08.11.2023 року (а.с.94,95). Ухвала суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу вручені 21.11.2023 року (а.с.94,96). Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому в силу положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд дійшов такого висновку. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2018 року [PERSON] підписала анкету-заяву та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, становить між ним та банком Договір банківського рахунка, а також, що він приймає всі права та обов"язки, встановлені в цьому Договорі та зобов"язується їх належним чином виконувати (а.с.18-31). Відповідно до п. 1 статуту АТ КБ "Приватбанк" наказом Мінфіну від 21.05.2018 № 519 (рішенням єдиного акціонера банку) змінено тип банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк". Банк став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.12.2018 року, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем, остання станом на 23.08.2023 має заборгованість у сумі 57384,95 грн, з них: 49991,29 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 7393,66 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.10-12). Відповідно до наданої позивачем довідки банком на ім"я відповідача 05.12.2018 року та 19.06.2020 року були видані кредитні картки з терміном дії відповідно до 06/22 та 02/24 (а.с.17). З довідки АТ КБ "ПриватБанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] вбачається, що відбувалась зміна кредитного ліміту, а саме: 28.05.2020 року, 26.08.2020 року, 17.12.2020 року, 29.04.2021 року, 18.11.2021 року, а саме ліміт збільшувався з 5000,00 грн. до 50000,00 грн. (а.с.16). 05.12.2018 року відповідачем з банком підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якого процента ставка у пільговий період, відсотків річних складає 0,00001%, процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних - 43,2%, 42%. Визначено відповідальність за наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожний день прострочення виконання. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних становить 86,4%, 84% (а.с.30-31). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, та кого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому зазакономнадані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов"язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме - відповідачу відкрито картковий рахунок, надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, якими відповідач активно користувався. У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 23.08.2023 має заборгованість у сумі 57384,95 грн, з них: 49991,29 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 7393,66 грн - заборгованість за простроченими відсотками, Суд звертає увагу на те, що прострочене тіло кредиту це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено відповідачем, але не погашено або погашено не в повному обсязі. Відповідно до наданого Банком розрахунку, відповідач допускала прострочення повернення суми використаного ліміту на конкретну дату, у зв`язку з чим сума неповернутого тіла кредиту перейшла у прострочене тіло кредиту. Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору, що підтверджується випискою за договором (а.с.13-15), яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована. Суду не надано доказів того, що відповідач повернула фактично отримані нею кредитні кошти. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оскільки відповідач не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 57384,95 грн. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 грн, а тому, в порядку статті 141 ЦПК України, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved