Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

08 листопада 2023 року на адресу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (АТ «А-Банк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 25475,03 грн. та судових витрат. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 23.01.2017 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань, в зв`язку із чим станом на 23.09.2023 року має заборгованість в розмірі - 25475,03 грн., яка складається з наступного: 14997,22 грн. - заборгованість за кредитом; 10477,81 грн. - заборгованість по відсоткам; 0,00 грн. - штрафи, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати в розмірі 2684 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.11.2023 року відкрито провадження у справі, справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. 27.11.2023 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення, відповідно до яких нею визнаються вимоги позивача частково, в розмірі 6821 гривня, однак в задоволені позовних вимог просила відмовити зважаючи на вищевикладені обставини. Відповідач зазначає, що 23 січня 2017 року приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Виконавши всі умови і зобов`язання в подальшому сплачувала кредитні кошти з процентами і частково погасила фінансові зобов`язання. По її особистим розрахункам, сума заборгованості складає 6821 гривня. Позивачем зазначено ціну позову та надано суду докази на підтвердження заявлених вимог, однак останнім не враховано всі платежі, а тому вона не визнає суму заборгованості в розмірі 24475 грн 03 коп та судові витрати, так як вже погасила суму кредиту, що був нею отриманий. У зв`язку з тим, що виникли особисті проблеми фінансового характеру, вона не змогла у строки зазначені в договорі та у повному обсязі, з врахуванням процентної ставки, сплатити всі кошти, що потягнуло за собою прострочення умов договору та виникнення кредитної заборгованості, тому вважає що розмір заборгованості становить 6821 гривня. З урахуванням часткового визнання нею позову, вважає що судовий збір підлягає стягненню на користь позивача пропорційно присудженій грошовій сумі. Однак вказувала, що сума 6821 грн 00 коп не підлягає стягненню, оскільки сплинув строк позовної давності, а позивач не вказав про пропущені строки та не клопотав про їх поновлення, а відтак позов не підлягає до задоволення. Таким чином просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив суд провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 4). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялася належним чином, в направлених на адресу суду запереченнях просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 49). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 29.08.2012 [PERSON] - відповідач за позовом - приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідно до анкети - заяви та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжні картки (а.с. 7). На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу відкритий банківський рахунок [NUMBER] та видано платіжні картки № [NUMBER] строком дії до серпня місяця 2020 року та № [NUMBER] строком дії до липня місяця 2027 року, а також встановлені кредитні ліміти (а.с. 13, 14). До анкети-заяви про приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, банк додав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-банк» та витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold», що розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms, а також розрахунок заборгованості за договором. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 23.09.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 25475,03 грн., з яких: 14997,22 грн. - заборгованість за кредитом; 10477,81 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - штрафи, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати в розмірі 2684,00 грн (а.с. 5-6). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Виходячи з положень ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23.01.2017, посилався на «Умови та правила надання банківських послуг», які розміщені на банківському сайті: https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Gold» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, відсотки за користування кредитними коштами та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці тарифи та витяг з Умов і Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23.01.2017) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (08.11.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов і Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін, скріпленої їхніми підписами, про сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафів, пені та комісії за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору та щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів користування кредитною карткою та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.01.2017 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина України [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ "Акцент-банк" дотрималося вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, яка в силу ст. 263 ЦПК України повинна бути врахована при застосуванні судами аналогічних норм права. Щодо заперечень відповідача про сплив строку позовної давності, суд зазначає, що пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. За таких обставин суд приходить до висновку, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту на загальну суму 14997 гривень 22 копійки, яка складається із заборгованості за кредитом - 14997,22 грн. Отже, в задоволенні позовних вимог АТ "Акцент-банк" про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками 10477,81 грн., штраф 0,00 грн. необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ "Акцент-банк" є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, тому необхідно стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14997 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 22 копійки, станом на 23.09.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2684,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 14997,22 грн.*100% : 25475,03 грн. ціни позову = 58,87 %, тобто 58,87 % від ціни позову 58,87% *2684 грн. :100%), що складає 1580,07 грн.

Outcome: partial