Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачкою [PERSON] 30.10.2019 року був укладений договір про надання банківських послуг, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 20 000 грн. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту. Оскільки відповідачка істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, тому виникла заборгованість, яка станом на 14.06.2023 року становить 33 820,24 гривень, що становить заборгованість за тілом кредиту. Тому позивач просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість в сумі 33 820,24 грн. Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позовна заява надійшла до Баштанського районного суду Миколаївської області 14.08.2023 року. 06.09.2023 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 06.11.2023 року у позивача витребувані додаткові докази. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідачка до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення, з відміткою про відсутність відповідачки за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання, тому вона відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою). В судове засідання, призначене на 21.12.2023 року відповідачка повідомлялась через електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. До суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідачка не з`явилася в судове засідання та не подала відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розрахунок заборгованості; копію Анкети-заяви від 30.10.2019 року; Умови і правила обслуговування фізичних осіб при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank; копію тарифів; копію паспорта споживчого кредиту; довідку про наявність рахунку від 07.12.2023 року; довідку про розмір встановленого кредитного ліміту від 07.12.2023 року; виписки про рух коштів по картковому рахунку), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 30.10.2019 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 20 000 грн. Договір був укладений шляхом підписання сторонами Анкети-заяви від 30.10.2019 року. Вказана заява не містила відомостей про розмір процентів за користування кредитом, комісії та неустойки (а.с. 11). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ст. 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). За ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтями 1046, 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17 оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначається актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначається сторонами в самому договорі. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Як слідує з наданих позивачем копії тарифів, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, вони не містять власноручного підпису відповідача або його електронного цифрового підпису, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви від 30.10.2019 року. З урахуванням вказаного, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, також підписана сторонами анкета-заява від 30.10.2019 року не містить посилання на конкретні розміри процентної ставки. \~ \~ \~ \~ З урахуванням вказаного вище позивач має право на повернення фактично отриманих відповідачем за кредитним договором грошових коштів. При цьому позивач вказує про наявність непогашеної заборгованості відповідача за тілом кредиту в розмірі 33 820,24 грн. Натомість з наданих позивачем розрахунків заборгованості та відомостей про рух коштів по картці слідує, що позивач збільшував тіло кредиту за рахунок зарахування до нього заборгованості за процентами за попередні періоди. Проте, по-перше, як вказано вище, позивачем не доведена можливість нарахування процентів, неустойки та інших нарахувань на фактично отримані відповідачем кошти, по-друге, таке штучне збільшення тіла кредиту не є свідченням того, що власне відповідач отримував вказані суми в користування за договором кредиту. \~ \~ \~ \~З долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості та наданих позивачем на вимогу суду відомостей про рух коштів по картковому рахунку слідує, що за період з 30.10.2019 року по 12.01.2023 року відповідач користувався наданими позивачем кредитними коштами шляхом зняття готівки з картки, поповнення телефону, безготівкової купівлі товарів та переказу на інші картки, регулярних списань на погашення інших зобов`язань і загалом використав 450 807,35 грн кредитних коштів. При цьому у вказану суму включені нараховані проценти за період з червня 2022 року по січень 2023 року, про необґрунтованість нарахування яких вказано вище, тому вказані нарахування не можуть бути зараховані до загальної суми використаних відповідачем кредитних коштів. Натомість за період з 30.10.2019 року по 05.05.2022 року на картковий рахунок відповідача зараховувались кошти на повернення кредиту шляхом поповнення карткового рахунку готівкою, шляхом переказу коштів з інших карток та рахунків і загалом було зараховано грошових коштів в сумі 423 550,95 грн., що також підтверджується на першій сторінці складеної позивачем виписки по рахункам відповідача у вказівці підсумкової суми зарахувань за заявлений період. \~ \~ \~ \~За такого, заборгованість відповідача перед позивачем по погашенню тіла кредиту становить 27 256,40 грн. (450 807,35 грн. 423 550,95 грн.). У зв`язку з цим, позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 30.10.2019 року станом на 14.06.2023 року в сумі 27 256,40 грн. заборгованості за кредитом. Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які задоволені судом на 81 %, тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2174,04 грн (2684 грн. х 81 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial