Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] (позивачка) подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі у розмірі 9\~000,00 грн до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 09.11.2012. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. У березні 2022 року вона виїхала з Дніпра як тимчасово переміщена особа у зв`язку з війною і з березня по даний час проживає у м. Жидачів разом з сином. До липня 2023 року відповідач по справі надавав їй матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча сімейні відносини вони припинили понад рік тому. На початку липня цього року відповідач відмовився матеріально забезпечувати сина. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 28-29), в обґрунтування якого покликаючись на те, що він не погоджується із стягненням з нього аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки він працює та отримує стабільний дохід. Просить суд у задоволенні позову відмовити, ухваливши рішення про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь позивача у частці частини всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка подала до суду відповідь на відзив (а.с.41), в обґрунтування якого покликаючись на те, що відповідач зареєстрований як приватний підприємець, проте офіційного працевлаштування не має, лише працює по договірній системі. Відповідач кожен місяць переказував їй в середньому 15-16 тисяч на утримання дитини та оренду житла. 12.07.2023 вона направила відповідачу зустрічну пропозицію до договору про визначення місця проживання, спільного виховання та утримання неповнолітньої дитини, на що відповідач 13.07.2023 відповів, що погоджується сплачувати по 9 тис. грн до 01.01.2024, далі кожен рік, починаючи з 01.01.2024 сума аліментів збільшується на 5% до досягнення сином повноліття. Суму в розмірі 9\~000 грн визначила виключно на підставі погодження її з відповідачем, його матеріального становища, доходів та стану здоров`я. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника і визнання позову. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.25), заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з наміром подати відповідь на відзив (а.с.34), заяву про підтримання позову в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності (а.с.65). Представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.21-22), заяву про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції (а.с.27, 51), заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності позивача і його представника (а.с.62-63). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 25.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.17-18). Ухвалами від 23.08.2023, 31.10.2023 судом постановлено доручити Кіровському районному суду м.Дніпропетровська забезпечити проведення відеоконференції у судовому засіданні (а.с.31, 54). Ухвалою судового засіданні від 31.08.2023 відкладено розгляд справи (а.с.35). Ухвалою судового засідання від 14.12.2023 судом постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.66). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.11.2012 у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1541, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.11.2012 (а.с.4). Згідно з свідоцтвом про народження від 30.04.2014 батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.5). Відповідно до довідок від 10.07.2023 №31314-7001831630, №1314-7001831651, [PERSON] та [PERSON] взяті на облік внутрішньо переміщених осіб. Фактичне місце проживання [ADDRESS] (а.с.6, 7). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на 30.08.2023 [PERSON] зареєстрований фізичною особою підприємцем 26.02.2015, реєстраційний номер 22240000000098233 (а.с.41). Наявні у справі платіжні інструкції підтверджують систематичне перерахування [PERSON] на рахунок [PERSON] коштів на утримання дитини і оренду у сумі від 10\~000 грн до 16\~000 грн (а.с.42-48). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України) та Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України) Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК України). Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України, суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установити з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2\~589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років 2\~833 гривні. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Відповідач як батько належним чином не виконує обов`язок щодо утримання свого сина. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , а відповідач [PERSON] є його батьком і на нього покладено однаковий з [PERSON] обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Надаючи оцінку аргументам позивачки щодо обґрунтованості розміру аліментів на дитину, визначених нею у твердій грошовій сумі 9\~000,00 грн, суд зауважує, що позивачкою надано докази реєстрації відповідача як фізичної особи підприємця та здійснення ним перерахунку коштів позивачці на утримання дитини і оренду житла в розмірі, який дозволяє виснувати про належний майновий стан відповідача та спроможність сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі. Також, суд бере до уваги позицію відповідача, а саме: визнання позову в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 9\~000,00 грн до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1\~073,60 грн). На підставі статей 150, 180-182, 184 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved