Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося АТ КБ «ПриватБанк» з посиланням на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», в зв`язку з чим 17 квітня 2019 року підписав заяву б/н. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 31 жовтня 2023 року має заборгованість 53431,20 грн., з яких 43121,27 грн. - заборгованість за кредитом; 10309,93 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 53431,20 грн. та сплачений ними судовий збір в розмірі 2684 грн.. Ухвалою судді від 24 листопада 2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 95). Представник позивача в судове засідання не прибув, АТ КБ «ПриватБанк» про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 98-99), АТ КБ «ПриватБанк» одночасно з позовною заявою направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 83). Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи відповідно до п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином (а.с. 100, 106, 107) про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Судова повістка, ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, направлені по місцю реєстрації відповідача, повернулися на адресу суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 100, 107). Відповідно до повідомлення Шостого відділу Білоцерківського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 13 грудня 2023 року № 6/ОМР/2529 (а.с. 102), [PERSON] , [INFO] , житель с. Розкішна, на обліку не перебуває, з обліку не знімався та на військову службу не призивався. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», в зв`язку з чим 17 квітня 2019 року підписав заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 22-28) та анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а. с. 21). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які розміщені на офіційному сайті банку https://privatbank.ua/terms/ пам`яткою клієнта, тарифами банку, та отримав їх примірник (шляхом самостійного роздрукування в електронній формі шляхом власноручного підписання електронним підписом та направленням повідомлення про одержання). Як зазначив в позовній заяві позивач, відповідач отримав картку типу: «Універсальна». Відповідач не подавши до суду відзив на позовну заяву не спростував вказану обставину. До кредитного договору банк додав копії заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг (а.с. 22-31), Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 21), заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 22-33), витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 34) та довідок про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (а.с. 19) про видачу кредитної картки відповідачу за кредитним договором (а.с. 20). Вказані довідки без номера, без зазначення дати та не містять підпису відповідача. [PERSON] , підписавши 17 квітня 2019 року заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, погодився з умовами кредитування, відповідно до яких строк кредитування до 12 місяців з пролонгацією, пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), процентна ставка у пільговий період 0,00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду - 42, 0%, тип процентної ставки - фіксована (а.с. 22-31). З урахуванням наявності в матеріалах справи вказаної копії основних умов кредитування, підписаного позичальником, суд приходить до висновку про обізнаність відповідача з умовами кредитування, зокрема, з розміром відсоткової ставки за процентами, тому в даному випадку, правові висновки, що містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, не можуть бути застосовані. Суд критично оцінює довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (а. с. 19) та довідки про видачу кредитних карток відповідачу за кредитним договором (а.с. 20), оскільки вони не містять підпису відповідача. Позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем анкети-заяви, заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг та основних умов кредитування, між банком та відповідачем укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з наданим банком розрахунку (а.с. 7-9) та випискою за вказаним кредитним договором (а.с. 10-18) заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31 жовтня 2023 року становить 53431,20 грн., з яких 43121,27 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 10309,93 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надав та не спростував доказів наданих позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 53431,20 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved