Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

13.11.2023 позивач [PERSON] подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до АТ "Державний ощадний банк України", Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить зняти з нього обмежені накладені 07.12.2006 Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення від 01.09.1992 Ощадбанку №6319 м.Львова. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після звернення до нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу будинку, який перебуває у нього на праві власності, при перевірці документів виявилось, що на його все майно накладена заборона згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка накладена згідно повідомлення б/н від 01.09.1992 Ощадбанку №6319 м.Львова, що не дає йому змоги вільно розпоряджатись належним йому на праві приватної власності майном. Вказує, що обставини з яких було накладено заборону на його майно відсутні, у зв`язку з тим змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 14.11.2023 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 05.12.2023 від представника відповідача АТ "Державний ощадний банк України" - Мушкало С.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що АТ "Державний ощадний банк України" є неналежним відповідачем у вказаній справі, оскільки не входить до кола суб`єктів державної реєстрапції прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та не може відповідати за внесення записів про обтяження нерухомого майна. А тому просив у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 07.12.2023 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача АТ "Державний ощадний банк України" в судове засідання не з`явилась, у поданому 05.12.2023 відзиві на позовну заяву просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача Кам`янка-Бузької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Філія Львівського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" в судове засідання також не з`явився, причин неявки суду не повідомив. З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як встановлено судом, згідно з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на не визначене майно, все майно [PERSON] , є обтяження, накладено арешт, за реєстраційним номером 4179448 від 07.12.2006 Кам`янка-Бузькою державною нотаріальною конторою, підставою даних обтяжень є повідомлення б/н від 01.09.1992 Ощадбанку №6319 м.Львова (а.с.8-9). Разом з тим, як встановлено судом з наданого представником відповідача відзиву на позовну заяву, у АТ "Державний ощадний банк України" відсутні будь-які відомості щодо підстав накладення заборони на майно [PERSON] (а.с.32). Згідно з листа заступника начальника Філії Львівського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" №111.343-24/41486/2023, на ім' [PERSON] відсутні невиконані кредитні зобов`язання переб АТ "Ощадбанк" (а.с.12). Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що йому невідомо про причини накладення такого арешту на спадкове майно, і що наявність такого арешту призводить до порушення його права розпоряджатись своїм майном. Даний спір належить розглядати даному суду, так як згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Вирішуючи дану справу суд виходив із наступних мотивів та положень закону. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у реалізації його права володіння користування та розпорядження належним йому майном. Як видно із матеріалів справи, а саме з інформації яка міститься у даному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів невизначеного майна, всього майна, яке належить позивачу містить обтяження, яке виникло 07.12.2006 і існує до сьогоднішнього дня. Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у позивача є будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного позивачу майна на підставі повідомлення від 01.09.1992 Ощадбанку №6319 м.Львова є надмірним втручанням у його право власності. Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання (31 років), наявність доказів відсутності у позивача будь-яких зобов`язань, існування обтяження на майно позивача не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд може скасувати рішення державного реєстратора зокрема і щодо обтяження, тоді як поняття «зняття заборони» вжито в законі (ст. 31-2) як повноваження нотаріуса відповідно до Закону України «Про нотаріат». Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відтак, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне скасувати обтяження на нерухоме майно, яке міститься у відповідному записі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов до переконання, що даний позов є підставний, обґрунтованим та спрямований на реальний захист прав та інтересів позивача, а тому підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved