Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, свої вимоги обґрунтовувала тим, що 24.06.2022 року на 81км+140м автодороги Київ-Знам`янка сталась дорожньо-транспортна пригода у якій водій автомобіля «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] [PERSON] в порушення п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вина [PERSON] у скоєнні ДТП та пошкодженні транспортного засобу «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] підтверджується постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 15.07.2022 року. Відповідно до звіту №17 від 15.11.2022 року складеного ТОВ «Український центр після аварійного захисту «Експрес-Сервіс» вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] складає 231 085 грн. 40 коп., а вартість проведення експертизи 3000 грн. Оскільки автомобіль «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , а цивільно-правова відповідальність ТОВ «ТВП «Термінал», як володільця автомобіля «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна», останні сплатили власнику пошкодженого автомобіля суму страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн. Таким чином, [PERSON] просила стягнути з власника джерела підвищеної небезпеки різницю між фактичним розміром шкоди і здійсненою страховою виплатою, а саме: 231 085 грн. 40 коп., - 130 000 грн.=101 085 грн. 40 коп. Також, [PERSON] стверджує, що в результаті пошкодження майна вона зазнала душевних страждань, у неї порушилися нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадянського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, відчуття невизначеності та несправедливості, а тому заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 35 000 грн. З огляду на зазначене, [PERSON] просила про задоволення позовних вимог та стягнення понесених судових витрат. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві та просила провести розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв на адресу суду про причини неявки не подавали. За таких обставин, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності осіб що не з`явилися у судове засідання та ухвалення заочного рішення у справі. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. 24.06.2022 року на 81км+140м автодороги Київ-Знам`янка сталась дорожньо-транспортна пригода у якій водій автомобіля «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] [PERSON] в порушення п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Винуватість водія [PERSON] у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та порушення Правил дорожнього руху України підтверджено постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 15.07.2022 року. Право власності [PERSON] на автомобіль марки «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Факт керування під час ДТП водієм [PERSON] автомобілем «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] , належного ТОВ «ТВП «Термінал» підтверджується матеріалами про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. За п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що ДТП сталося з вини [PERSON] . Відповідно до звіту №17 від 15.11.2022 року складеного ТОВ «Український центр після аварійного захисту «Експрес-Сервіс» вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Aveo» д/н [NUMBER] у ДТП складає 231 085 грн. 40 коп., а вартість проведення експертизи 3000 грн. У відповідності до ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Судом встановлено та не спростовано жодними доказами, що [PERSON] здійснив ДТП керуючи належним відповідачу автомобілем «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] при виконанні трудових обов`язків. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна». Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, при цьому франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. В судовому засіданні з`ясовано та підтверджено наданими доказами, що 24.10.2022 року ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» виконуючи свої договірні зобов`язання виплатило [PERSON] 130 000 грн. страхового відшкодування за фактом ДТП. Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином вимога [PERSON] до ТОВ «ТВП «Термінал», як власника джерела підвищеної небезпеки щодо стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і здійсненою страховою виплатою, а саме 101 085 грн. 40 коп. (231 085 грн. 40 коп., - 130 000 грн.=101 085 грн. 40 коп.) - законна та обґрунтована. Також, з ТОВ «ТВП «Термінал» на користь позивача підлягає стягненню вартість проведення експертизи у розмірі 3000 грн., оплата якої підтверджується квитанцією від 12.11.2022 року №149431509. У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача. Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки . Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N5 від 25.05.2001) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості . Як вказує [PERSON] , внаслідок пошкодження її майна у дорожньо-транспортній пригоді заподіяно моральну шкоду. Внаслідок ДТП позивач зазнала душевних страждань, у неї порушилися нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадянського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, відчуття невизначеності та несправедливості, а тому заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 35 000 грн. Суд, враховуючи факт пошкодження майна позивача в ДТП, відсутність доказів на спростування вказаних вимог, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості погоджується із визначеним розміром заподіяної моральної шкоди 35 000 грн. та вважає, що вказана сума підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача з огляду на положення ст.ст. 1172, 1187, 1188, ЦК України. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1390 грн. 85 коп. сплаченого судового збору, здійснення якого підтверджується відповідною квитанцією Враховуючи наведене та

Outcome: approved