Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Органу опіки і піклування: виконавчого комітету Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в інтересах дитини [PERSON] , до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Межівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на території Межівської селищної територіальної громади за адресою [ADDRESS] з матір`ю [PERSON] проживав неповнолітній [PERSON] , [INFO] (16 повних років). Мати [PERSON] довгий час на території Межівської селищної територіальної громади не проживає, участі у вихованні сина не приймає, не виконує своїх батьківських обов`язків, а саме: належної уваги вихованню та розвитку сина не приділяє. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідачка обов`язки передбачені ст.150 СКУ щодо виховання та розвитку дитини не виконує, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток сина, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з неповнолітнім сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та розвитку, не сприяє засвоєнню ним загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює належних умов для отримання ним освіти, не виховує у дитини любові до своєї сім`ї та родини та не утримує в достатньому обсязі, що свідчить про свідоме нехтування та ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. Наказом служби у справах дітей Межівської селищної ради від 17 жовтня 2023 року №73, неповнолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до [PERSON] - баби зі сторони матері. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , всебічно та об`єктивно розглянуто виконавчим комітетом Межівської селищної ради, як органом опіки і піклування та прийнято рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] як такої, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] » від 16.10.2023 №226. Позивач просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області Філь О.Є. від 31 жовтня 2023 року провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, та розпочато підготовче провадження. (а.с.17) Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінової Л.Ф. від 22 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху, зазначено недоліки заяви та спосіб їх усунення. Позивач усунув недоліки у строк встановлений судом.(а.с.24-25) Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінової Л.Ф. від 30 листопада 2023 року цивільну справу прийнято до провадження та розпочато підготовче провадження. (а.с.42) Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.(а.с.46) Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. На задоволенні позову наполягає. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, і від неї не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Також відповідач не скористалася правом на відзив та не направила до суду письмовий відзив на позовну заяву. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Межівської селищної ради у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00041826320 від 13 жовтня 2023 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Фактично батька у дитини немає та відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.(а.с.10) Як вбачається з актів обстеження умов проживання від 03.10.2023 року та від 24.11.2023, характеристики [PERSON] , письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , листа ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, протоколу про адміністративне правопорушення, постанови ГБВ №641293 по справі про адміністративне правопорушення від 24.11.2023 року, заяви [PERSON] від 24.11.2023, письмового попередження від 23.11.2023 року, довідки-характеристики №77 від 28.11.2023 року та паспорту громадянки України [PERSON] для виїзду за кордон, мати вихованням сина не займається, та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 чт.184 КУпАП у 2017 році, також притягувалася до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 КК України у 2015 році, за ч.1 ст.185 КК України у 2017 році. Офіційно не працює, зловживає алкогольними напоями. Дитина проживає з бабусею [PERSON] (а.с.5,11,12,14,29,30,31,32,34,35,36,37-41) Наказом служби у справах дітей Межівської селищної ради від 17 жовтня 2023 року №73, неповнолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до [PERSON] - баби зі сторони матері та призначено її законним представником дитини до призначення над ним опіки.(а.с.6) Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , всебічно та об`єктивно розглянуто виконавчим комітетом Межівської селищної ради, як органом опіки і піклування та прийнято рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради «Про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] як такої, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] » від 16.10.2023 №226.(а.с.7,8) У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Встановлено, що обов`язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини відповідачем не виконуються. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст.169 СК України мати, батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Суд зважує на те, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд погоджується із висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу неповнолітню дитину відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню і як наслідок необхідно застосувати до відповідача на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України крайній захід - позбавлення батьківських прав. Суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь установи чи фізичної особи - опікуна (піклувальника) на утриманні якої буде знаходитися дитина, допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved