Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Представник позивача звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, пояснивши, що з 16 листопада 2005 року позивач зареєстрований та фактично проживає в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] , загальною площею 61,9 кв.м. З того часу і по теперішній час [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном та використовує його для власних потреб. Позивач офіційно зареєстрований у вищезазначеному житловому будинку. Дана будівля з 1975 р. належить [PERSON] на підставі Свідоцтва №1614/9 від 01.08.1979 року про право особистої власності на житловий будинок. Маючи на меті реалізувати своє право власності на житловий будинок, позивач не має іншої можливості, ніж звернутися до суду. Просив \~визнати за\~ним право\~власності за\~набувальною давністю\~на нерухоме\~майно,\~а саме\~на житловий\~будинок з\~господарсько-побутовими\~будівлями,\~розташований за\~адресою:\~по [ADDRESS] . В\~ судове \~засідання\~ позивач та його представник не\~з`явився,\~подали до канцелярії суду заяву, в якій просили проводити розгляд справи за їх відсутності, доповнень та клопотань не мали, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Сплачений судовий збір просили залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, повідомлений в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, згідно адресної довідки останній за вказаною адресою не зареєстрований, відповідно до зворотнього поштового повідомлення від 14.09.2023 р. «адресат відсутній за вказаною адресою», в подальшому повідомлявся шляхом опублікування оголошення про його виклик, як учасника судового процесу на сайті «Судова влада» 09.10.2023 р., 31.10.2023 р., 07.12.2023 р. Відзив від відповідача до суду не надходив. Із заяв позивача, його представника видно, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, звернулись до суду із заявами про слухання справи у їх відсутність, відповідача повідомлено в порядку, передбаченому п. 11 ст. 128 ЦПК України, тому підстав для відкладення судового засідання, суд не вбачає. Враховуючи, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його у даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності за набувальною давністю, які регулюються нормами ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 16 листопада 2005 року зареєстрований та фактично проживає в житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] , загальною площею 61,9 кв.м. З того часу і по теперішній час він добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим майном та використовує його для власних потреб (а.с. 6). Дана будівля з 1975 р. належить [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок №1614/9 від 01.08.1979 року (а.с. 8). З огляду\~ на\~технічний паспорт\~1980\~року на\~домоволодіння [ADDRESS] \~складалося із:\~житлового будинку\~ Аа,\~веранди \~о,\~сараю \~Б,\~погребу \~б1\~(а.с.\~13-15).\~У відповідності\~до технічного\~паспорту на\~будинок садибного\~типу з\~господарськими будівлями\~та спорудами ІН №339 від 06.06.2023 р., загальна площа приміщень 61,9 м.кв., житлова площа 35,3 м. кв.; згідно експлікації до схеми розташування будівель та споруд домоволодіння по [ADDRESS] складається з: житлового будинку А, веранди - а, веранда а1, терраси а2, ганку а3, літньої кухні Б, погрібу б, комори Б1, сараю Б2, гаражу В, гаражу в, вбиральні Г, огорожі - №1, хвіртки - №2, воріт - №3, колонки питної - №4. (а.с. 16-18). Згідно з домовою книгою в будинку [ADDRESS] в різні часи мешкали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-12). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання №580 від 09.03.2023 р., [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Домоволодіння має чотири житлових кімнати та веранду (а.с. 7). Відповідно до висновку експертно-грошової оцінки вартість об`єкту нерухомості: житлового будинку з надвірними будівлями, загальна площа будинку 61,9 кв.м, житлова площа 35,3 кв. м, розташованого за адресою: [ADDRESS] складає 128638,00 грн. (а.с. 19-38). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Пунктами 9, 11, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю суди повинні враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом усього строку набувальної давності. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року за набувальною давністю може бути набуте право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого не відомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для визнання за позивачем права приватної власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак згідно заяви позивача, який просив судові витрати залишити за ним, то понесені витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved