Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що з 26 листопада 2013 року вона та [PERSON] перебували у шлюбі. 11 червня 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дочки не приймає, її не відвідує, життям і здоров`ям, успіхами дитини у навчанні не цікавиться, морально та матеріально дочку не підтримує. 02 лютого 2020 року [PERSON] написав нотаріально посвідчену заяву, у якій зазначав про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Зазначені факти можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дочки, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Дорічев Л.Л. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача, позов підтримують, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, що свідчить про визнання ним цього позову. Третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника і висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що з 26 листопада 2013 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року, ухваленим у цивільній справі № 361/1011/19, шлюб між ними розірваний. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 456, складений 29 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Після розірвання шлюбу сторін, їхня малолітня дочка [PERSON] проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до акта обстеження умов проживання дитини від 15 лютого 2022 року, складеного головними спеціалістами відділу з організації роботи комісії з питань захисту прав дитини Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області за адресою: [ADDRESS] , обстежено умови проживання дитини [PERSON] , [INFO] , помешкання складається з двох кімнат, умови проживання задовільні, квартира орендована, загальною площею 72,0 м2, житловою площею 40,0 м2. Для дитини виділена окрема кімната, вона забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування, засобами особистої гігієни. Для проживання і виховання малолітньої дитини створені належні умови. Разом із малолітньою [PERSON] проживає матір дитини [PERSON] , яка працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Омега Компас" на посаді директора. [PERSON] та малолітня [PERSON] , 2014 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Батьки дитини розлучені. Дочка проживає разом із матір`ю. Батько у житті та вихованні дитини жодної участі не приймає, здоров`ям дочки не цікавиться, матеріально дитину не утримує. Інколи спілкується з дочкою по телефону. Згідно із психолого-педагогічною характеристикою учениці 2-Д класу [PERSON] , 2014 року народження, наданою 10 лютого 2022 року Броварською гімназією імені С.І. Олінйика, [PERSON] навчається в гімназії з 2020 року. Дівчинка справляє враження компанійської, товариської дитини. Позитивно сприймає оточуючих. Легко підтримує бесіду. Загальний рівень розвитку пізнавальної сфери - вище середнього. У навчальному процесі дитини активну участь бере її мама. Завжди привозить та забирає ученицю зі шкоди, допомагає їй у виконанні домашніх завдань. Також матір приймає активну участь в організації позакласної роботи, свят. За період навчання [PERSON] в гімназії з батьком учениці не контактували. Із копії нотаріально посвідченої зави від 02 лютого 2022 року вбачається, що відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій проти задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , він не заперечує. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У ч. 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 02 травня 2023 року рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області за № 325 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON] . Того ж дня, 02 травня 2023 року, Органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надано до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , у якому зазначено, що 17 березня 2023 року спеціалістами Служби у справах дітей Броварської міської ради було проведено бесіду із відповідачем, у ході якої [PERSON] повідомив, що наразі перебуває на службі у складі [INFO]. Його колишня дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , [INFO] , наразі перебувають у Бельгії. Щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] він не заперечує, про що надав до Служби у справах дітей 17 березня 2023 року свою письмову заяву. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги факт, що [PERSON] не спілкується із дочкою, кошти на утримання дитини добровільно не перераховує, надав свою нотаріально посвідчену згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , ухиляється, проти позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини не заперечує, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] доведений, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, вимоги ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, суд дійшов висновку, що із відповідача [PERSON] на особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , підлягають стягненню аліменти у визначеному законом мінімальному розмірі у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову - 05 травня 2022 року і до досягнення дочкою повноліття. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України із державного бюджету підлягає поверненню 50 % сплаченого нею згідно із квитанцією № 0.0.2535096498.1 від 05 травня 2022 року судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved