Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Представник позивача 24.11.2023 року звернувся з даним позовом через електронний суд, в позові прохає: -Відібрати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. -Стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки платника податків - [NUMBER] , щомісячно аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 33% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. В обґрунтування даних позовних вимог зазначає, що [PERSON] , [INFO] , зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають у будинку свого родича по [ADDRESS] . Мати дітей [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті [INFO] фахівцями відділенням соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради було проведено оцінку потреб сім`ї відповідача, за результатами якої прийнято рішення про надання соціальної послуги соціального супроводу сім`ї [PERSON] , оскільки були виявлені складні життєві обставини, які призводять до неналежного задоволення потреб дітей. Дана сім`я і раніше потрапляла в поле зору ССДС Таращанської райдержадміністрації та виконкому Кислівської сільської ради з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим у період з 2018 по 2020 рік батькам виносилися офіційні попередження про неналежне виконання батьківських обов`язків, а 22.12.2018 року сім`я була взята на облік виконавчим комітетом Кислівської сільської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Фахівцями із соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради забезпечено надання соціальної послуги соціального супроводу сім`ї [PERSON] , основною причиною надання якої було неналежне виконання ним батьківських обов`язків. Неодноразові візити в сім`ю виявляли вкрай неналежні умови проживання дітей. Будинок та господарські споруди потребують ремонту. У кімнатах будинку не прибрано, стіни і стеля подерті, не побілені, вікна не помиті, деякі шибки у вікнах розбиті, ліжка не прибиралися після сну, постільна білизна відсутня, речі не складені. Подвір`я загромаджене побутовим сміттям, поросле бур`янами. Господарські споруди вкрай занедбані, загромаджені поношеним взуттям та одягом, який використовувався до першого прання, а потім скидається на купу, яка сягає понад метр у висоту. Як правило діти брудні, занедбані, одягнуті у брудний одяг. Підсобне господарство не ведеться, земельна ділянка обробляється частково, урожай, як правило, не збирається, так як земельна ділянка належним чином не обробляється. Фахівцем із соціальної роботи [PERSON] було рекомендовано звернутися до лікаря з приводу консультування та визначення потреби у лікуванні від алкогольної залежності. Однак ним це було проігноровано. Наразі відповідач продовжує зловживати спиртними напоями. Працівниками відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради протягом 2022 року [PERSON] неодноразово були винесені офіційні попередження про необхідність належного виконання батьківських обов`язків, ознайомлено з відповідальністю та роз`яснено, що у разі подальшого ухилення від виконання батьківських обов`язків у судовому порядку буде порушено питання про позбавлення його батьківських прав, наразі спостерігається тенденція до погіршення ситуації в сім`ї. Дітям [PERSON] та [PERSON] за сприяння дирекції КЗ КОР «Таращанський навчально-реабілітаційний центр» та відділення КЗ «ЦНСП» Таращанської міської ради встановлена інвалідність. Наразі діти виховуються у КЗ КОР «Таращанський навчально-реабілітаційний центр». Відповідно до договорів за № № 28, 29 від 04.09.2023 між [PERSON] та дирекцією КЗ КОР «Таращанський навчально-реабілітаційний центр» з 30.08.2020 року діти були зараховані до закладу на цілодобове перебування, крім вихідних, святкових днів і канікул. У ці дні батько забирав дітей додому та забезпечував їх повернення на навчання у встановлені строки. Проте після повернення до закладу діти були завжди недисциплінованими, брудними, неохайними та без змінного одягу. Батько частково забезпечував дітей одягом, взуттям та предметами особистої гігієни. На даний час [PERSON] фактично самоусунувся від участі у вихованні дітей, належного їх утримання, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не виконує план соціального супроводу та рекомендації фахівця із соціальної роботи, що свідчать про свідоме нехтування ним своїми обов`язками щодо виховання дітей. 04.10.2023 року на засіданні даної комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Таращанської міської ради було вкотре розглянуто питання про виконання батьківських обов`язків [PERSON] , за результатами розгляду якого прийнято рішення про доцільність відібрання малолітніх дітей від батька без позбавлення його батьківських прав. Представник позивача виконавчого комітету Таращанської міської ради - Палько Т.Д. у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Пояснила, що зі сторони відповідача є злісне невиконання батьківських обов`язків. Відсутні належні умови для дітей, відсутня їжа, будинок не опалюється, відсутня проводка. З метою обігріву постійно горить газова конфорка. З батьком роботу проводили у центрі, а також староста, надавалось скло для скління вікон, але всі зусилля зведені нанівець. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює заступником директора і завідувачем відділення з соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради. Пояснила, що [PERSON] неодноразово отримував послугу соціального супроводу, оскільки ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо дітей. Мати дітей померла у 2021 році. Сім`ї надавалась гуманітарна допомога, придбавалися дрова, фарба. Завжди була співпраця щодо працевлаштування. На вихідних батько забирав дітей, але потреби дітей не забезпечував. Зараз діти влаштовані у реабілітаційний центр. Робота з батьком не давала результатів. По комунальним послугам заборгованість до 10 000 грн. Коли приходили до відповідача, він був у стані алкогольного сп`яніння. Не пройшов курс лікування і не працевлаштувався. Його направляли на цегельний завод, він попрацював, а потім звільнився. На дайни час сказав, що працювати не буде офіційно. Йому зробили косметичний ремонт, але він не підтримував належні умови проживання. Йому надавалися ліжка, шафи, місце для виконання домашніх завдань. Також були поставлені два пластикових вікна, бетонний паркан. Йому купили приставку до газового котла, але на даний час вона вже несправна. Він жив за дитячі кошти. Щороку діти мали проходити обстеження, однак, він тільки казав, що давав їм таблетки. [PERSON] пограбував сусідів, дома побив вікна, приставку до котла і меблі. Зараз будинок пустий. Діти відібрані та поміщені в реабілітаційний центр, з якого повідомили, що батько не відвідував дітей. Жодного плану батько не виконав. Він не уклав декларацію із сімейним лікарем. Змін по відношенню до стану здоров`я і потреб дітей не відбулося. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює старостою Степківського старостинського округу, в який входить с. Буда. У [PERSON] безлад на подвір`ї та в будинку. Побита мебель, розкидані іграшки. Протягом трьох років [PERSON] вибивав вікна, руйнував розетки, електро проводку. Батько втратив контроль над сином. Відповідач нічого не робить. Картопля садить тільки за допомогою небайдужих сусідів, але не викопує. На городі чагарники. Відповідач чекає на допомогу селян. Одяг не стирається. Була колись коза - він її продав, сказав, що не потрібна. Запасів продуктів у відповідача нема. Люди зробили йому разом ремонт, а через рік все понівечене, все у плачевному стані. Односельці втратили віру в нього, він висновків не робить. Подушками затикає вікна. Його син неодноразово обкрадав городи, погреби та холодильники людей, оскільки був голодний. Відповідач неадекватно спілкується, вживає алкоголь. Батьку проще, коли дітей нема. Він наймається на підробітки - заготівлю дров, живе одним днем. Після засідання комісії поведінка батька не змінилася. В домогосподарстві відсутній туалет, фекалії знаходяться біля хати. Дров, продуктів нема. Суд, заслухавши думку представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] .(а.с.15-зворот) [PERSON] , [INFO] , зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають у будинку свого родича по [ADDRESS] .(а.с.13) Щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав [PERSON] , суд встановив наступне. Мати дітей [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] .(а.с. 16) Після її смерті [INFO] фахівцями відділенням соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради було проведено оцінку потреб сім`ї відповідача, за результатами якої прийнято рішення про надання соціальної послуги соціального супроводу сім`ї [PERSON] , оскільки були виявлені складні життєві обставини, які призводять до неналежного задоволення потреб дітей. 30.12.2021 року діти були взяті на облік у відділі «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради у зв`язку з ухиленням батька від виконання батьківських обов`язків.(а.с.16-17) Дана сім`я і раніше потрапляла в поле зору ССДС Таращанської райдержадміністрації та виконкому Кислівської сільської ради з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим у період з 2018 по 2020 рік батькам виносилися офіційні попередження про неналежне виконання батьківських обов`язків, а 22.12.2018 року сім`я була взята на облік виконавчим комітетом Кислівської сільської ради як така, що опинилася у складних життєвих обставинах.(а.с.17 зворот, 26 зворот -28) Неодноразово представниками відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради спільно з фахівцями із соціальної роботи та старостою Степківського старостинського округу здійснювалися візити в сім`ю з метою обстеження умов проживання та виконання плану соціального супроводу, але жодних рекомендацій сім`я не виконувала. Неодноразові візити в сім`ю виявляли вкрай неналежні умови проживання дітей. Будинок та господарські споруди потребують ремонту. У кімнатах будинку не прибрано, стіни і стеля подерті, не побілені, вікна не помиті, деякі шибки у вікнах розбиті, ліжка не прибиралися після сну, постільна білизна відсутня, речі не складені. Подвір`я загромаджене побутовим сміттям, поросле бур`янами. Господарські споруди вкрай занедбані, загромаджені поношеним взуттям та одягом, який використовувався до першого прання, а потім скидається на купу, яка сягає понад метр у висоту. Як правило діти брудні, занедбані, одягнуті у брудний одяг. Підсобне господарство не ведеться, земельна ділянка обробляється частково, урожай, як правило, не збирається, так як земельна ділянка належним чином не обробляється.(а.с.20-24) Відповідно до договорів за № № 28, 29 від 04.09.2023 між [PERSON] та дирекцією КЗ КОР «Таращанський навчально-реабілітаційний центр» з 30.08.2020 року діти були зараховані до закладу на цілодобове перебування, крім вихідних, святкових днів і канікул. У ці дні батько забирав дітей додому та забезпечував їх повернення на навчання у встановлені строки. Проте після повернення до закладу діти були завжди недисциплінованими, брудними, неохайними та без змінного одягу. Батько частково забезпечував дітей одягом, взуттям та предметами особистої гігієни.(а.с.25) За попереднім місцем роботи у ТОВ «Кераміка плюс» відповідач зарекомендував себе недисциплінованим працівником, мали місце запізнення на роботу та вживання алкогольних напоїв, неналежне виконання робочих обов`язків. Відповідно до характеристики старости села, батько не приділяє уваги вихованню дітей. Останній візит в сім`ю виявив вкрай неналежні та небезпечні умови проживання дітей, а саме: безлад навколо помешкання і в будинку, повсюди бите скло та шифер, розкидане дитяче взуття, іграшки, ложки, бильця від старих ліжок, дошки, куски тирсоплити із розбитих ліжок. Господарські споруди перебувають у аварійному стані. Туалет відсутній, фекаліями встелене все подвір`я. Продукти харчування відсутні. У зв`язку з відсутністю сірників, у будинку постійно включена газова плита, що створює небезпеку для дітей. В будинку оголена електропроводка, розбиті вимикачі, розетки, лампочки. Присадибна ділянка заросла бур`яном, овочі, фрукти, не вирощуються, підсобне господарство не ведеться, заготівля овочевих культур відсутня.(а.с.25зворот-26, 18-19зворот) 04.10.2023 року на засіданні даної комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Таращанської міської ради було вкотре розглянуто питання про виконання батьківських обов`язків [PERSON] , за результатами розгляду якого прийнято рішення про доцільність відібрання малолітніх дітей від батька без позбавлення його батьківських прав.(а.с.29-32) За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично самоусунувся від участі у вихованні дітей, належного їх утримання, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не виконує план соціального супроводу та рекомендації фахівця із соціальної роботи, що свідчать про свідоме нехтування ним своїми обов`язками щодо виховання дітей. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 та ч.5 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України (позбавлення батьківських прав). Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. У судовому засіданні на підставі листів соціальних служб, органів місцевого самоврядування встановлено та доведено, що відповідач неналежним чином виконує свої обов`язки по відношенню до дітей, не піклується про них належним чином, дітей часто залишає вдома самих без нагляду дорослих, що є вкрай небезпечним у їх віці. При цьому, у будинку відсутні належні умови для проживання дітей, часто діти голодні, продукти харчування не у достатній кількості. Варто зазначити, що діти мають право на розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, який мати не забезпечує належним чином. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких обставин, відібрання дитини від матері без позбавлення останньої батьківських прав, відповідає найкращим інтересам дітей, не є крайньою мірою та покликано виключно задля забезпечення безпеки життю, здоров`ю та моральному вихованню дітей. Суд зауважує, що за змістом ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Таким чином, відповідач не позбавлена можливості проживати з дітьми у майбутньому після усунення обставин, які стали причиною для відібрання дітей. При цьому, за положеннями статті 170 СК України, оскільки неможливо передати дітей родичам, оскільки такі з відповідним позовом протягом розгляду даної справи не звернулись, діти передається органу опіки та піклування для вжиття заходів щодо захисту особистих та майнових прав дітей й забезпечення тимчасового влаштування дітей. Зазначене повністю узгоджується із положеннями ч. 4 та ч. 5 ст.167 СК України, згідно з якими, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідні роз`яснення органам опіки та піклування надано Державним департаментом з усиновлення та захисту прав дитини у пункті 2 Листа від 24 лютого 2010 року № 4.1/6-49/630. Також подібних правових висновків дійшов Касаційний цивільний суду у складі Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 473/1555/19, провадження № 61-22786св19. Крім того, відповідно до ст. 170 СК України особа, в якої відібрали дитину без позбавлення батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з відібранням дитини суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та ін. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За статтею 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча повинна, тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.ст. 133,141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачки підлягає стягненню судовий збір за немайновою вимогою щодо відібрання дітей від батьків, без позбавлення батьківських прав у сумі 1 073 грн. 60 коп. та майновою вимогою про стягнення аліментів у сумі 1 073 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved