Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

У листопаді\~2023\~року позивач,\~ [PERSON] ,\~звернулася з\~позовом до\~суду до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 21 липня 2022 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 77. Від шлюбу та спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте в позові просила розглядати справу без її участі, просила задовольнити позов. \~ \~ \~ \~Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 21 липня 2022 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 77, вчинений Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Від шлюбу та спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сім`ї виникали сварки, позивач примиритися не бажає, вважає, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 5 п. 12 ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідач є військовослужбовцем ЗСУ, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] . У зв`язку з наведеним суд вважає за необхідне повернути позивачеві судовий збір сплачений нею під час звернення з позовом до суду відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 5 від 03.11.2023 року, що становить 1073 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved