Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

[PERSON] \~(Заявник),\~в особі\~представника,\~адвоката Михайлова\~С.В.\~звернувся до\~суду із\~заявою про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення\~та просить\~суд встановити\~особу Заявника\~та факт\~його постійного\~проживання на\~території України\~станом на\~24.08.1991\~та 13.11.1991. Метою звернення Заявника до суду є необхідність встановлення особи для отримання паспорту громадянина України. В обґрунтування заяви зазначає, що він народився [INFO] в селі Ковалівка, Іванківського (тепер Вишгородського) району Київської області. 26.09.1984 в Залізничному РУ МВС в м. Києві отримав паспорт зразка 1974 року. З 07.10.1991 до 10.02.1992 працював в Іванківському АТП-13200 Київської області водієм, що підтверджується записами трудової книжки. 26.06.1993 уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстровано виконкомом Пісківської сільської ради Іванківського району Київської області. У 1994 у заявника народилася донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Заявник зазначає,\~що він\~ніколи не\~отримував паспорт\~громадянина України,\~мав лише\~«радянський» паспорт,\~який загубив\~у 1990\~році. Звернувшись у травні 2023 до Іванківського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області зі зверненням щодо оформлення паспорта громадянина України, отримав відповідь, що йому необхідно встановити особу та підтвердити громадянство України в судовому порядку. На підставі викладеного, Заявник, в особі представника, звернувся до суду із зазначеною заявою. 17.10.2023 заява надійшла до суду. Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. 19.10.2023 ухвалою судді у справі відкрито окреме провадження, судовий розгляд призначено на 21.11.2023 та відкладено на 15.12.2023. 22.11.2023 до суду від представника заінтересованої особи через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на заяву, який в подальшому 21.11.2023 та 27.11.2023 продубльований як письмові пояснення, що надійшли електронну адресу суду та повторно засобами поштового зв`язку. У зазначених поясненнях представник заінтересованої особи просить суд відмовити у задоволенні заяви [PERSON] , обґрунтовуючи відсутністю достовірних та достатніх доказів, які б засвідчили особу Заявника та факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991. Заявник та\~його представник\~в судове\~засідання не\~з`явились, про розгляд справи повідомлені вчасно, належним чином. 11.12.2023 Заявник звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. При цьому, просив долучити до матеріалів справи копію його свідоцтва про народження. 15.12.2023 представник заявника, адвокат Михайлов С.В. звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, у наданих до суду поясненнях зазначено про розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право за захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 3 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого прядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення та якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм свідчить, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути, зокрема, заяви про встановлення таких фактів постійного проживання на території України станом до 24 серпня 1991 року. Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, метою такого звернення є необхідність встановлення особи для отримання паспорту громадянина України. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] (Заявник), народився [INFO] в селі Ковалівка Іванківського району Київської області, про що Пісківською сільською радою депутатів трудящих Іванківського району зроблено відповідний актовий запис за № 9, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 06.04.1968. З часу народження по теперішній час Заявник зареєстрований за адресою в [ADDRESS] та проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (погосподарська книга №1 с. Старі Соколи Іванківської селищної ради на 2016-2026 роки № об`єкта погосподарського обліку 01-0029-1), що підтверджується листом Пісківського старостинського округу Вишгородського району Київської області № 07-09/45 від 31.03.2023 /а.с.13/ та довідкою виконкому Іванківської селищної ради № 102 від 20.04.2023 /а.с.25/. 14.11.1986 на ім`я [PERSON] , [INFO] , українця, місце народження с. Ковалівка Іванківського району Київської області, Залізничним районним військовим комісаріатом м. Києва видано військовий квиток серія [NUMBER] /а.с.24/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] виданого 26.06.1993 Пісківською сільською радою народних депутатів Іванківського району Київської області, 26.06.1993 Заявник уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Пісківською сільською радою народних депутатів Іванківського району Київської області, запис № 3 /а.с. 5/. Зазначений факт також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00038933770 від 21.03.2023 /а.с.6-8/. [INFO] у Заявника народилася донька, [PERSON] , місце народження зазначено м. Київ, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] /а.с.10/. З відповіді Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, № 8010.14-13077/80.3 від 11.04.2023 наданої на адвокатський запит, вбачається, що в картотеці заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року, міститься заява про видачу паспорта громадянина СРСР 1974 року на ім`я « [PERSON] » (рос. мовою.), [INFO] . Паспорт серії [NUMBER] , виданий 26.09.1984 Залізничним РУ МВС в місті Києві /а.с.11/. Даний факт також підтверджується копією зазначеної вище заяви з фотокарткою особи /а.с.12/ та відміткою про видачу паспорта у свідоцтві про народження. Згідно із записами в трудовій книжці заявника серії [NUMBER] , він з 01.09.1983 по 17.07.1986 навчався в СПТУ-23 м. Києва, з наступних записів вбачається, що Заявник працював на різних підприємствах на території УРСР та України, зокрема в період з 07.10.1991 по 10.02.1992 водієм в Іванківському АТП 13200 /а.с.19-23/. Заявник у своїй заяві зазначає, що паспорт громадянина України ніколи не отримував, а паспорт зразка 1974 року «радянський» паспорт загубив у 1990 році. Звернувшись у травні 2023 до Іванківського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області щодо оформлення та виготовлення паспорта громадянина України, Заявник отримав відмову, оскільки за результатами проведення процедури встановлення особи, особу не встановлено, не підтверджено факту належності особи до громадянства України та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення факту постійного проживання в Україні станом на 24.08.1991 та встановлення особи /а.с.14-16/. Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі Закон № 5492-VI),\~Законом України\~«Про громадянство\~України» від 18 січня 2001 року № 2235-III (далі Закон № 2235-III). Згідно з підпунктом "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону ідентифікація особи встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 5492-VI розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок № 302). У пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302). Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону № 5492-VI … Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.. Враховуючи вищевикладені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України № 5492-VI. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 366/474/19. Встановлення особи має для Заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України та реалізації ним своїх конституційних прав. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У зв`язку із тим, що на підставі звернення Заявника щодо оформлення та виготовлення паспорта громадянина України до Іванківського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, він отримав відмову, його особу не встановлено, з урахуванням досліджених копій документів, доданих Заявником до матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження та заяви про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року з фотокарткою особи, яка міститься в картотеці ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення вимог про встановлення особи Заявника, [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Ковалівка Вишгородського (раніш Іванківського) району Київської області. Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215/2001"Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» (Закон № 2235-III) і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ст. 1 Закону № 2235-III, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Виконання функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства Указом Президента України покладено на Державну міграційну службу України та її територіальні органи. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Тобто, особи, які визначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, а зазначені у п. 2 з 13 листопада 1991 року. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~8\~Закону №\~2235-III особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка\~сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або\~постійно проживали\~на інших\~територіях,\~що входили\~на момент\~їх народження\~або під\~час їх\~постійного проживання\~до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У судовому засіданні достовірно встановлено, що Заявник народився в с. Ковалівка Вишгородського (раніш Іванківського) району Київської області, тобто на території колишньої УРСР, яка в подальшому стала територією України. З часу народження по теперішній час останній зареєстрований за адресою в [ADDRESS] та проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (погосподарська книга №1 с. Старі Соколи Іванківської селищної ради на 2016-2026 роки № об`єкта погосподарського обліку 01-0029-1), що підтверджується листом Пісківського старостинського округу Вишгородського району Київської області № 07-09/45 від 31.03.2023 /а.с.13/ та довідкою виконкому Іванківської селищної ради № 102 від 20.04.2023 /а.с.25/. Також судом встановлено, що 26.09.1984, на підставі свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.04.1968 та відповідної заяви, Заявник отримав паспорт зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданий Залізничним РУ МВС в місті Києві, який ним був втрачений у 1990 році і за новим він не звертався. Звернувшись у травні 2023 до Іванківського відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області щодо оформлення та виготовлення паспорта громадянина України, отримав відмову, оскільки за результатами проведення процедури встановлення особи, особу не встановлено, не підтверджено факту належності особи до громадянства України. Щодо невизнання заінтересованою особою даних погосподарських книг, з яких вбачається, що заявник з часу народження по теперішній час зареєстрований за адресою в [ADDRESS] та проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що таке заперечення не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Так, у відзиві та поясненнях представника заінтересованої особи зазначається, що у документах, які до проголошення незалежності України (або після) утворювались під час прописки/реєстрації осіб (будинкові/господарські книги, різноманітні довідки ) форми: А, 16, 17 тощо) житлово-експлуатаційних контор, сільських, селищних рад, органів місцевого самоврядування тощо, і які подаються для встановлення належності до громадянства України або набуття громадянства України не визначено процедуру, умови та термін їх зберігання, не визначено орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження. А аналіз інформації, що міститься в Єдиному державному демографічному реєстрі матеріалів, що надходять до ДМС від правоохоронних органів, тощо, свідчить про продовження практики використання таких документів при встановленні належності до громадянства України призводить до надання статусу «громадянина України» на підставі фіктивних, підробних документів. Суд звертає увагу на те, що Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року N 112/5 (далі - Вказівки N 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за N 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року N 69 (далі - Вказівки N 69). Цей Порядок передбачав, що особові рахунки господарств в погосподарській книзі відкриваються під час закладки книг станом на 1 січня на всіх постійно проживаючих на території сільської ради осіб. Всі записи в особових рахунках проводяться безпосередньо в господарствах. На кожне господарство, включаючи господарства постійно проживаючих квартирантів, відкривається окремий особовий рахунок. Окремим господарством вважаються спільно проживаючі особи (сім`я), які ведуть спільне домашнє господарство. В погосподарську книгу (форма N 1) записуються члени господарств всіх суспільних груп (господарства колгоспників, робочих, службовців і т.д.), які постійно проживають на території сільської ради, незалежно від наявності у них будівель, садиб і худоби. У судовому засіданні встановлено, що з часу народження по теперішній час [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (погосподарська книга № 1 с. Старі Соколи Іванківської селищної ради на 2016-2023 роки, № об`єкта погосподарського обліку 01-0029-1). Жодних відміток про його вибуття звідти у 1991 році погосподарська книга не містить. Пунктом 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Заявнику встановлення зазначених вище юридичних фактів (його особи та постійного проживання на території України з моменту народження, протягом життя та станом на 24.08.1991 року) необхідно для отримання паспорту громадянина України. Можливості документально підтвердити заявлені факти у позасудовому порядку він позбавлений. Аналіз наявних письмових доказів в їх сукупності та системному зв`язку з положеннями діючого законодавства України, дають підстави для висновку про доведеність факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 та станом на 13.11.1991. Надані заявником копії документів підтверджують факт проживання останнього на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, які в судовому засіданні не спростовані, а тому заява [PERSON] в цій частині також підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved