Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) площею 8,0 га,розташованого на території Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області, що залишилося після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на те, що декілька років до смерті матері позивачка проживала разом з матір`ю в належному останній будинку та прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Після смерті спадкодавиці, позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт на ім`я позивачки [PERSON] , але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не змогла, оскільки пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Позивачка та її представниця про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином, однак у судове засідання не з`явилися, але від них до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представники відповідачів Болградської районної державної адміністрації, Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином, однак у судове засідання не з`явилися, але від них до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області про дату, час і місце судового засідання повідомленний належним чином, однак у судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання представниками відповідачів позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання представниками відповідачів позову, і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов`язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю в свідоцтві про народження вказана [PERSON] (а.с. 12). Внаслідок реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на наявне « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 лютого 1982 року (а.с. 13). [PERSON] , яка доводилася матір`ю позивачки, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 листопада 2018 року (а.с. 16). Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 01 листопада 2001 року за життя [PERSON] належав майновий пай у СВК «Первомайське» КСП «Первомайське» с.Веселий Кут Арцизького району Одеської області (а.с. 17). [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт на ім`я [PERSON] , позивачки у справі (а.с. 6-10, 11), посвідчений секретарем виконкому Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області 22 листопада 2023 року, яким заповіла [PERSON] житловий будинок та все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не полягало (а.с. 14-15). Як вбачається з листа Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 14 серпня 2019 року відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 02-1, сертифікат не земельну частку (пай) ОД № 0288063 зареєстрований від 10 серпня 1997 року видано на ім`я « [PERSON] » (а.с. 18). Постановою Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року, якою рішення Арцизького районного суду Одеської області від 12 жовтня 2020 року скасовано, встановлено факт, що сертифікат на земельну частку (пай) ОД № 0288063, зареєстрований та виданий 10 серпня 1997 року Арцизької районної державної адміністрації Одеської області на ім`я « [PERSON] », належить [PERSON] , померлій [INFO] (а.с. 19-24, 25-30). Згідно довідки Веселокутського старостинського округу Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області № 94 від 16 березня 2023 року про проведення поховання [PERSON] дійсно провела поховання [PERSON] за власний рахунок, у 2000 році проживала разом з матір`ю, доглядала її та користувалася майном після смерті матері (а.с. 31). Згідно договору оренди земельної частки (паю) № 133 [PERSON] передала в оренду для сільськогосподарських потреб земельну частку (пай) розміром 8 кадастрових гектарів (а.с. 32-33). Пайові виплати за зазначеним договором оренди позивачка [PERSON] доручила отримувати [PERSON] (а.с. 135). З інформації щодо нормативної грошової оцінки одиниці площу ріллі в розрізі областей вбачаться, що нормативна грошова оцінка 1 га на території Одеської області становить 31017,00 грн. (а.с. 75-76). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті пасовища та перелоги) становить 1,0 (а.с. 77-78). Також, в судовому засіданні було досліджено витребувану за клопотанням позивачки цивільну справу № 492/10/20. Згідно наявної в матеріалах зазначеної цивільної справи довідки № 23 від 14 березня 2019 року [PERSON] мешкала разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство (а.с. 17 цивільної справи № 492/10/20). Відповідно до постанови Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області від 15 березня 2019 року [PERSON] , позивачці у справі, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що вона пропустила строк подачі заяви на прийняття спадщини (а.с. 74). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 72320805 спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 72320825 (заповіти/спадкові договори) від 02 травня 2023 року, листа № 178/01-16 від 05 травня 2023 року, виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , спадкоємицею є її донька [PERSON] , яка подала заяву про прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину станом на 05 травня 2023 року не видавалось (а.с. 62, 63, 64). Судом встановлено, що позивачка фактично прийняла спадщину у вигляді земельної частки (паю) СВК «Первомайське» КСП «Первомайське» с.Веселий Кут Арцизького району Одеської області, площею 8,0 га, згідно сертифікату на земельну частку (пай) ОД № 0288063, зареєстрованого та виданого 10 серпня 1997 року Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, після смерті матері [PERSON] , але не оформила спадкових прав на земельну частку (пай), із вищезазначених причин. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що викладені в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у пункту 2, пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом пункту 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Судом встановлено, що спадкодавиця [PERSON] на момент своєї смерті, яка наступила [INFO] , проживала спільно зі спадкоємицею [PERSON] , позивачкою у справі, за місцем проживання позивачки за адресою: [ADDRESS] , та вони вели спільне господарство. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання позивачки з [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Приймаючи до уваги, що позивачка позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання позивачки [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви та встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини. Як передбачено статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частиною 1, частиною 2 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] фактично прийняла спадщину на майно, а саме на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Первомайське» с.Веселий Кут Болградського району Одеської області, площею 8,0 га, згідно сертифікату на земельну частку (пай) ОД № 0288063, зареєстрованого та виданого 10 серпня 1997 року Арцизькою районною державною адміністрації Одеської області, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки позивачка у встановленому законом порядку після смерті спадкодавиці звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт спільного проживання [PERSON] разом із спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини та визнати за позивачкою право власності на спадщину у вигляді зазначеної земельної частки (паю) після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд не бере до уваги, письмові показання свідків [PERSON] [PERSON] від 27 червня 2022 року (а.с. 34, 39), оскільки зазначені свідки не допитувались судом в судовому засіданні зі складанням присяги і не попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України. Вказані письмові показання не можуть бути розцінені судом як письмові докази у справів розумінні статті 95 ЦПК України, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом, внаслідок чого суд дійшов висновку, що, виходячи з принципів належності і допустимості доказів, а також враховуючи встановлений процесуальним законом спеціальний порядок допиту свідків, вказані пояснення, як письмові докази у справі, не є належними і достатніми для встановлення обставин, які досліджувалися у наявній справі. Таким чином, пояснення [PERSON] [PERSON] без їх допиту у суді не можуть бути належними доказами. На підставі статей 1216, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved