Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» покладене виконання важливої державної соціальної програми забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Зазначили, що КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради здійснює постачання теплової енергії на будинок, в тому числі і квартиру [ADDRESS] . Однак, споживач оплати за наданні житлово-комунальні послуги не здійснює. Станом на 01.12.2021 борг відповідача перед позивачем складає 89078,14 грн. Відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати за використану теплову енергію, що приводить до втрати можливості підприємства проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Просять стягнути з відповідача на користь позивача борг, який виник станом на 01.12.2021 в сумі 89078,14 грн., а також 981,84 грн. інфляційних збитків та 337,22 грн. 3% річних, а також сплачений судовий збір. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 серпня 2022 року позов Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задоволено. Стягнуто з\~ [PERSON] на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01.12.2021 року в сумі 89078,14 грн., інфляційні збитки в сумі 981,84 грн., 3% річних в сумі 337,22 грн. та судовий збір в розмірі 2481 грн., а всього 92878,20 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2023 року скасоване заочне рішення від 01 серпня 2022 року за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ра ди до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, справу призначено до розгляду за правилами\~спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача адвокат Манзар Т.В. скерувала до суду відзив на позовну заяву, заперечувала проти позову. Заперечення обґрунтовані наступним: Рішенням Черкаської міської ради №2-1573 від 15.09.2015 року «Про передачу на баланс ОСББ «Пушкіна 67» нежитлового приміщення дахової котельної та обладнання в ній для опалення житлового будинку по [ADDRESS] , було передано безоплатно з балансу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на баланс ОСББ «Пушкіна 67» для подальшого використання нежитлове приміщення дахової котельні, загальною площею 101, 0 кв.м. та обладнання в ній для опалення будинку по [ADDRESS] . Рішенням Черкаської міської ради №9-146 від 16.09.2021 року «Про надання дозволу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради» на списання основних засобів надано дозвіл на списання шляхом зняття з балансу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» дахової котельні по вул.Пушкіна, 67. Актами на списання основних засобів від 01.10.2021 року, затверджених позивачем, підтверджено зняття з балансу підприємства вузлів безпеки котлів, а також будівлю котельні по [ADDRESS] , глушник газового пальника, насос циркуляційний тощо. Таким чином, позивачем не надано доказів того, що саме він є постачальником теплової енергії, договірні відносини між сторонами відсутні, тарифи позивачем не доводились до відома відповідача, а вищенаведені рішення міської ради підтверджують наявність на балансі ОСББ дахової котельні житлового будинку [ADDRESS] (ОСББ «Пушкіна 67»). Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача Шаригіна Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказувала, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради» є орендарем вказаної дахової котельні пл.101, 0 кв.м. з метою надання послуг з постачання теплової енергії ОСББ «Пушкіна 67», згідно договору оренди від 01.11.2021 року, вказаний будинок забезпечується теплопостачанням за тарифами, затвердженими в загальному порядку, будинок не був відключений від мереж централізованого опалення у встановленому Законом порядку, натомість позивачем не виконується обов`язок по оплаті за постачання теплової енергії, \~отже позов є \~обґрунтованим. Представник відповідача адвокат Манзар Т.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві. Зазначила, що у випадку, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, просила застосувати наслідки спливу строків позовної давності, про що була скерована окрема письмова заява та стягнути судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10\~000 грн.. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. В судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] постачається тепловою енергією КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~та\~Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що набрала чинності з 09 червня 2018 року, введено в дію з 01.05.2019 року), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях,будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як передбачено пунктом 6 цієї частини та статті Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 Закону. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води передбачені статтями 21-22 Закону. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Водночас, надані відповідачем докази, а саме: Рішення Черкаської міської ради №2-1573 від 15.09.2015 року «Про передачу на баланс ОСББ «Пушкіна 67» нежитлового приміщення дахової котельної та обладнання в ній для опалення житлового будинку по [ADDRESS] , відповідно до якого було передано безоплатно з балансу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» на баланс ОСББ «Пушкіна 67» для подальшого використання нежитлове приміщення дахової котельні, загальною площею 101, 0 кв.м. та обладнання в ній для опалення будинку по [ADDRESS] ; Рішення Черкаської міської ради №9-146 від 16.09.2021 року «Про надання дозволу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради» на списання основних засобів, яким надано дозвіл на списання шляхом зняття з балансу КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» дахової котельні по [ADDRESS] ; акти на списання основних засобів від 01.10.2021 року, затверджених позивачем, підтверджено зняття з балансу підприємства вузлів безпеки котлів, а також будівлю котельні по вул.Пушкіна, 67, глушник газового пальника, насос циркуляційний тощо, не спростовують те, що послуги з постачання теплової енергії надавалися саме КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Навпаки, договір оренди від 01.11.2021 року свідчить про протилежне, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго Черкаської міської ради» є орендарем вказаної дахової котельні пл.101, 0 кв.м. з обладнанням, з метою надання послуг з постачання теплової енергії будинку ОСББ «Пушкіна 67». Будь яких рішень щодо встановлення та погодження індивідуальних тарифів для даного ОСББ у зв`язку із надання послуг з постачанням теплової енергій з використанням обладнання вказаної котельні, суду не надано. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 162 ЖК України\~плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У\~ст. 610 ЦК України\~зазначено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 981,84 грн. та 3% річних в розмірі 337,22 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 01.12.2021 року борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію складає 89078,14 грн., інфляційні втрати в розмірі 981,84 грн. та 3% річних в сумі 337,22 грн. При цьому сума боргу включає в себе 37\~225, 17 грн, які нараховані до січня 2019 року. Представник відповідача адвокат Манзар Т.В. звернулась із заявою про застосування наслідків спливу строків позовної давності відносно суми нарахованої до 01.01.2019 року в розмірі 37\~225, 17 грн., а також за січень 2019 року в розмірі 3345, 99 грн. та до 16 лютого 2019 року у розмірі 1540, 90 грн. (оскільки з позовом КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» звернулось 16.02.2022) , а всього на суму 42\~112, 06 грн. Вирішуючи питання про підставність позовних вимог суд враховує, що відповідно до положень\~ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до вимог\~ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Частиною 2\~ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати наслідки спливу загального строку позовної давності відносно вимог, які заявлені до 16.02.2019 року, а \~всього на суму 42\~112, 06 грн. (оскільки з позовом до суду позивач звернувся 16.02.2022 року). Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за\~спожиту теплову\~енергію за\~період,\~починаючи з\~17.02.2019\~року,\~яка станом\~на 01.12.2021\~року складає 46\~966,14 грн., інфляційні збитки в сумі 981,84 грн., 3% річних в сумі 337,22 грн., а всього 48\~285,20 грн. Крім того, представником відповідача заявлена вимога про стягнення з позивача витрат з надання правничої допомоги в розмірі 10\~000 гривень. Так, за змістом п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Стаття 137 ЦПК України\~регулює витрати на професійну правничу допомогу, а саме: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] був укладений Договір №16 від 12.04.2023 про надання правової допомоги з адвокатом Манзар Т.В., додатковий договір відповідно до якого вартість послуг за договором є фіксованою і складає 10\~000 грн., які сплачені позивачем 09.11.2023 року згідно квитанції №36 від 09.11.2023, обсяг наданих послуг викладено в акті №36 від 09.11.2023 року. Згідно договору виданий Ордер про надання правничої допомоги СА №1053883. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та поданням його до суду. За таких обставин суд вважає достатнім визначити розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн., що пропорційно до частини вимог, яка не була задоволена складає 2330 грн. (46,6 %). Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то судові витрати слід стягнути з відповідача в частині задоволення позовних вимог (53,4% від заявленої позовної вимоги), а саме в 1324, 85 грн.

Outcome: partial