Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

20.11.2023р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що вона з відповідачем знаходилась у фактичних шлюбних стосунках, за час яких у них народилося троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а 14.10.2022р. вони зареєстрували шлюб, але згодом з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, вони втратили\~один до\~одного взаєморозуміння\~та повагу,\~між ними\~постійно виникали\~непорозуміння і\~сварки,\~які призвели\~до припинення\~сімейних відносин,\~в результаті\~чого з\~липня 2023\~року вони\~стали проживати\~окремо,\~спільного господарства\~не ведуть,\~діти проживають\~біля позивачки. З огляду на зазначене, позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі (а.с.17). Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.18). Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, з липня 2023 року і по теперішній час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільні діти подружжя проживають біля позивачки, остання на примирення не згодна і відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Савранським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 14.10.2022р., при реєстрації шлюбу ані позивачка, ані відповідач не скористалися своїм правом на зміну прізвища, що передбачене ст.53 СК України, тобто вони зберегли свої дошлюбні прізвища (а.с.6), а тому після розірвання шлюбу їх прізвища залишаються незмінними. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 1073,60грн.. Суд роз`яснює, що згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті; той із батьків, хто проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з ними; той із батьків, з ким проживають діти, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved