Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2022 року №385/1115/22 малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , відібраний у батьків терміном на 12 місяців. Батько дитини [PERSON] та мати [PERSON] безвідповідально ставляться до своїх батьківських обов`язків, зловживають спиртними напоями, часто конфліктують між собою, влаштовують п`яні розбірки. Сім`я фактично розпалась, мати пішла з родини, проживає в будинку свого дядька. Зловживає спиртними напоями, не працює, присадибну ділянку не обробляє, веде асоціальний спосіб життя. У будинку, за зареєстрованим місцем проживання сім`ї, бруд, безлад, важкий запах алкоголю та диму від сигарет. Постільна білизна дуже брудна, речі та меблі занедбані. Відсутній запас продуктів харчування та палива на осінньо - зимовий період, присадибна ділянка заросла бур`янами. Під час кожного відвідування даної родини спеціалістами служби у справах дітей та фахівцями соціальної роботи КЗ «Центр соціальних служб міської ради» батько дитини перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. З відповідачами проводились профілактичні бесіди щодо здорового способу життя, підвищення батьківського потенціалу та подолання труднощів у яких перебуває родина. На побачення з дитиною мати приходила декілька разів і то після нагадування служби у справах дітей, що вона мати і хоч раз чи два за 12 місяців повинна зустрітись з дитиною. Проведена робота з відповідачами позитивного результату на принесла. Життя та здоров`я сина їм не цікаве. Батьки офіційно не працевлаштовані, хворими на алкоголізм себе не визнають, пройти курс лікування не вважають за необхідне. Працівниками відділення поліції №1 м. Гайворон Голованівського районного відділу поліції неодноразово складалися адміністративні протоколи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Дитина у своїй біологічній сім`ї не отримувала належного догляду та виховання. Всі ці фактори можна розцінювати як ухилення відповідачів від виховання дітей, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками. Після відібрання судом дитини з біологічної родини, малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитина, позбавлена батьківського піклування. До вирішення судом питання позбавлення батьків батьківських прав, дитина [PERSON] влаштована на проживання в сім`ю патронатного вихователя. Питання позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] розглядалося на засіданні комісії захисту прав дитини Гайворонської міської ради, на якій було вирішено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] є доцільним та відповідатиме інтересам дитини. Повернення дитини в біологічну родину становить загрозу її життю та здоров`ю. Тому орган опіки та піклування Гайворонської міської ради звертається до суду з проханням позбавити батьківських прав відповідачів по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідачі є і записані батьками малолітніх дітей і у відповідності ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідачів аліменти на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі по 1/4 з кожного всіх видів їх заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Зобов`язано Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради надати до суду висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини - [PERSON] . Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської радив судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно не приймає участі у вихованні дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, однак пояснив, що дійсно в школу, де навчається син, не ходив аби поцікавитись його успіхами в навчанні. Продукти харчування та одяг для сина не купував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідачі часто перебувають в стані алкогольного сп`яніння, ніде не працюють, жодного господарства не мають. Вказала, що дитину не потрібно передавати батькам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що працює діловодом с. Берестяги та знає сім`ю відповідачів як таких, що зловживають алкогольними напоями. Ніяки уваги дитині не приділяли, підсобного господарства не ведуть. Після вилучення дитини із сім`ї, спосіб життя не змінили, продовжують зловживати алкогольними напоями. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 08.12.2014 року Берестягівською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 5 (а.с. 5). Згідно копії рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25.10.2022 року, справа № 385/1115/22, відібрано від [PERSON] та [PERSON] малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , строком на 12 місяців, та передано органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради під опіку. Попереджено [PERSON] та [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] , аліменти на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/4 з кожного всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення перебування дитини під опікою органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради (а.с. 12-15). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Гайворонської міської ради №229 від 29 листопада 2022 року малолітній дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 11). [PERSON] за час перебування дитини, [PERSON] , в закладі, жодного разу не відвідувала та не цікавилася навчанням [PERSON] , що вбачається копії характеристики на учня виданої 26.10.2023 року №01-10/146 КЗ «Гайворонський ліцей №1» Гайворонської міської ради Кіровоградської області (а.с. 8). Згідно копії характеристики виданої Червоненським старостинським округом Гайворонської міської ради Кіровоградської області 26.10.2023 року №124, [PERSON] характеризується негативно. На даний час не працює. В громадських місцях веде себе адекватно (а.с. 9). Згідно копії характеристики виданої Червоненським старостинським округом Гайворонської міської ради Кіровоградської області 26.10.2023 року №125, [PERSON] характеризується як безвідповідальний, не конфліктний. На даний час не працює. В громадських місцях веде себе адекватно (а.с. 10). З копії листа від 31.10.2023 року № 01-05/130 КЗ «Гайворонський міський центр соціальних служб» Гайворонської міської ради, вбачається, що сім`я [PERSON] та [PERSON] перебуває на обліку сімей/осіб, що опинились у складних життєвих обставинах та отримує послугу соціального супроводу. Обоє батьків пасивно ставляться до виконання плану соціального супроводу. [PERSON] та [PERSON] мають низький рівень батьківського потенціалу та схильні до зловживання алкогольними напоями. В даний час батьки проживають за різними адресами. Санітарно-гігієнічний стан помешкання в якому проживає [PERSON] не задовільний. У помешканні дуже брудно, присутній запах тютюнового диму, на стінах наявні ознаки сирості та грибка. У будинку не придатні умови для проживання дитини. Будинок, у якому проживає [PERSON] належить її дядьку. Помешкання не облаштоваие відповідно вікових потреб дитини, відсутнє місце для сну, відпочинку та виконання домашніх завдань. З батьками систематично проводяться бесіди щодо створення безпечних та комфортних умов проживання дитини, забезпечення її потреб, формування навичок планування сімейного бюджету та ведення домашнього господарства. Батьки обіцяють дотримуватись отриманих від фахівців із соціальної роботи рекомендацій, але їх не виконують. Станом на 31 жовтня 2023 року батьки не набули належних навичок справлятися із складними життєвими обставинами (а.с. 28). З висновку Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,від 22.11.2023 №03-22/196/1 вбачається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина є доцільним та відповідатиме інтересам дитини (а.с. 29-30). Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, тлумачення пункту 4 частини першої статті 164 СК України хронічний алкоголізм може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови, що батьки постійно зловживаючи алкоголем являються хронічними алкоголіками. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Висновки суду за результатами позову. Суд вважає, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків стосовно виховання сина, покинули його і не проявляють батьківської турботи, не цікавляться здоров`ям, не турбуються про його фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надають. Наведене свідчить про самоусунення відповідачів від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина. Також, суд враховує процесуальну поведінку відповідачів та звертає увагу, що останні в судовому засіданні фактично визнали позовні вимоги. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконують, не беруть педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своєї малолітньої дитини. З дитиною не спілкуються взагалі, не піклуються про неї, не проявляють заінтересованості до її подальшої долі, не цікавляться її станом здоров`я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не підтримують ніяких зв`язків та не прагнуть з нею зустрічі. Дитина проживає в сім`ї патронатного вихователя. Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідачі без поважних причин, не виявляють щодо своєї дитини батьківського піклування, покинули її, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому їх слід позбавити батьківських прав. Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч. 1 ст. 169 СК України батьки можуть бути поновлені у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 4, 5 статті 167 СК України - якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи, що малолітня дитина не може бути передана її батькам, які позбавляються батьківських прав, інші особи заяву на передання їм дитини не подавали, суд вважає за необхідне передати малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування. Норми права, які застосовує суд при вирішенні питання щодо стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] . Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язані виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 193 Сімейного кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Стаття 430 ЦПК України передбачає випадки обов`язкового і факультативного негайного виконання рішення суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову в частині стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] . Суд погоджується з аргументами представника позивача щодо стягнення аліментів з [PERSON] та [PERSON] , вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їхньої життєдіяльності. У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити та слід стягувати з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Гайворонської міської ради на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі по з кожного з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття [PERSON] . Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що представник позивача звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави по 1610 грн. 40 коп. судового збору з кожного.

Outcome: approved