Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Гос В.В. звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, відповідач є рідним батьком позивача, а сам позивач є студентом та навчається в Державному навчальному закладі «Білицький професійний ліцей» на денній формі навчання. Також представник позивача зазначає, що раніше відповідач надавав йому допомогу у вигляді стягнення з нього аліментів на користь матері позивача на утримання дитини до досягнення повноліття відповідно до рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2020 року. Наразі фінансову допомогу позивачу надає його мати, [PERSON] , але цієї допомоги недостатньо і самостійно забезпечити сина на період навчання вона не може через те, що у зв`язку із навчання у позивача йдуть фінансові витрати на проживання в гуртожитку, канцелярські засоби, транспортні переїзди, на продукти харчування, одяг та інше. На підставі викладеного представник позивача адвокат Гос. В.В. звернувся до суду, в інтересах позивача [PERSON] , із позовом про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023 року було прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Залучено у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача [PERSON] , яка є матір`ю позивача. В судове засідання сторони, їх представники та третя особа не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Також від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, позов частково визнають, просять стягнути аліменти у розмірі 1/10 частки з відповідача на користь позивача. Третя особа надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.2020 року. (а.с.14) Згідно довідки голови квартального комітету вул. Севастопольська від 25.08.2023 року, [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також згідно довідки голови квартального комітету вул. Севастопольська від 06.11.2023 року, позивач проживає разом із матір`ю, але їх дім згорів. (а.с.8, 9, 48) Відповідно до довідки ДНЗ «Білицький професійний ліцей», [PERSON] навчається в ДНЗ «Білицький професійний ліцей» з 01.09.2021 року за професією «електрослюсар підземний; МПУ; Гірник підземний», термін закінчення навчання 15.02.2025 року. (а.с.10) Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.10.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу). (а.с.12-13) Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). З огляду на те, що позивач, як повнолітня особа, що не досягла 23 років та продовжує навчання, суд дійшов висновку, що вона має право на отримання аліментів від свого батька. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та неповнолітніми дочкою, сином. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, суд враховує наступне. [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується копією його військового квитка, яку надав представник відповідача, та був призваний до лав ЗСУ за мобілізацією 09.10.2023 року. (а.с.36) Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] від 06.06.2006 року, [PERSON] має ще одну дитину, а саме: [PERSON] , [INFO] . Яка навчається в ДНЗ «Здолбунівське вище професійне училище залізничного транспорту», що підтверджується довідкою з цього ДНЗ № 306 від 22.09.2023 року (а.с.37, 38) Відповідно до довідки, яку видало ПАТ Шахтоуправління «Покровське», [PERSON] починаючи з серпня 2021 року постійно виплачував призначені йому аліменти зі своєї заробітної плати на користь [PERSON] та [PERSON] . (а.с.39-40) Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.07.2021 року, [PERSON] було зменшено розмір аліментів, які він виплачував на користь [PERSON] на доньку [PERSON] , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку. (а.с.41-44) Також в матеріалах справи міститься довідка про відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 06.11.2023 року на ім`я [PERSON] , відповідно до яких за період з 1 квартал 2018 року по 2 квартал 2023 року основним джерелом доходів є аліменти. (а.с.49-51) Разом із тим, відповідач є працездатною особою, має постійний дохід, що ним не оспарювалося, отже зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину [PERSON] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти, відповідач суду не наддав та в цілому не заперечував щодо стягнення з нього аліментів. Враховуючи, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України та ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial