Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

[PERSON] в серпні 2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 05.11.2022 перебуває в шлюбі з відповідачкою, подружжя має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. Позивач повідомляє, що за час спільного проживання між ним та відповідачкою відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими один для одного людьми. Однак відповідачка не погоджується на розірвання шлюбу, отже, між сторонами виник спір з цього приводу. З огляду на це, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований в установленому законом порядку між ним та [PERSON] . Позивач [PERSON] для участі в судовому засіданні не прибув, однак надіслав на адресу суду клопотання в якому просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити. Відповідачка [PERSON] під час попередніх судових засідань заперечувала проти задоволення позову, додатково зазначила, що не хоче розірвувати шлюб із позивачем, оскільки він хороший сім`янин та добре підклується як про спільну дитину, так і про дитину відповідачки від попереднього шлюбу. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог [PERSON] з таких підстав. \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~12\~Цивільного процесуального\~кодексу (ЦПК)\~України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін; особи,\~які беруть\~участь у\~справі,\~мають рівні\~права щодо\~подання доказів,\~їх дослідження\~та доведення\~перед судом\~їхньої переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач [PERSON] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , внесений до Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а. с. 7). Відповідачка [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , внесена до Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а. с. 8). Між позивачем та відповідачкою 05.11.2022 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.11.2022 Нововолинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 5). Подружжя має спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6) За клопотанням відповідачки ухвалою суду від 02.10.2023 подружжю було визначено строк для примирення тривалістю два місяці. Однак за цей час нормальні сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не були відновлені. Позивач підтримав позов, надіславши на адресу суду відповідне клопотання. Відповідачка в судове засідання не прибула, про своє примирення з чоловіком суду не повідомляла. Відповідно до ст. 32 Основного Закону ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст. 104, 105 Сімейного кодексу (СК) України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч.1 ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин забороняється законом. \~ \~ Згідно\~з правовою\~позицією,\~висловленою у\~п.\~10\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~№ 11 «Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»,\~проголошена Конституцією\~України охорона\~сім`ї\~державою полягає,\~зокрема,\~в тому,\~ що\~ шлюб\~ може\~бути розірвано\~в судовому\~порядку лише\~за умови,\~якщо встановлено,\~ що\~подальше \~спільне \~життя \~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечитиме інтересам\~одного з\~них чи\~інтересам їх\~дітей.\~Передбачене ч.\~1\~ст.\~111\~СК вжиття\~судом заходів\~щодо примирення\~подружжя застосовується\~у випадку\~відсутності згоди\~одного з\~них на\~розірвання шлюбу\~за ініціативою\~однієї зі\~сторін або\~суду у\~формі відкладення\~розгляду справи\~слуханням та\~надання сторонам\~строку на\~примирення. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Таким чином, суд убачає, що заходи, вжиті задля налагодження нормальних подружніх стосунків між позивачем і відповідачкою, не дали позитивних результатів, подружжя фактично припинило спільне проживання, подальше спільне проживання фактично порушує інтереси позивача. За таких обставин суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований між сторонами, розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач [PERSON] у листопаді 2022 року звернувся до суду з вимогами до відповідачки. За подання позовної заяви немайнового характеру позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (квитанція АТ «Укрпошта» від 24.08.2023 № 1200448001 а.с.1). Відповідно до ст. 141ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд стягує ці витрати з відповідачки на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved