Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до постанови виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича у виконавчому провадженні №61893002 від 22 квітня 2020 року при примусовому виконанні виконавчого напису №9871 від 13 березня 2020 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було звернуто стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача на суму 41446 грн. 26 коп. Стягувачем є Акціонерне товариство\~«Альфа-Банк»,\~відповідно до\~договору. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений нотаріусом незаконно, оскільки останній не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягала стягненню. Зазначив, що для вчинення виконавчого напису у приватного нотаріуса не було жодних правових підстав. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням постанови КМУ від 29.09.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», ст.ст.\~87,88 ЗУ «Про нотаріат»\~, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом МЮУ 22.02.2012 року №296/5. З урахуванням вищевикладеного, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9871 від 13 березня 2020 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, на підставі якого постановою приватного виконавця Турського Олександра Віталійович відкрито виконавче провадження №61893002 від 22 квітня 2020 року. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися, а лише повідомлялися про день розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.2\~ ст.247 ЦПК України,\~за відсутності\~всіх осіб,\~які беруть \~участь у\~справі,\~суд проводить\~розгляд цивільної\~справи без фіксування технічними\~засобами,\~за наявними\~у справі\~матеріалами. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження, витребування доказів та забезпечення позову, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорта громадянина України судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З копії оферти на укладення угоди по надання кредиту №491003720 від 19 квітня 2019 року та з копії Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «АЛЬФА-БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб АТ «АЛЬФА-БАНК» встановлено, що 19 квітня 2019 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено договір у простій письмові формі (а.с.46-47). З копії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни зареєстрованого в реєстрі №9871 від 13 березня 2020 року встановлено, що з [PERSON] , [INFO] , на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором №491003720 від 19 квітня 2019 року за період з 24 липня 2019 року по 05 грудня 2019 року в сумі 41446 грн. 23 коп. (а.с.47). З копії заяви АТ «АЛЬФА БАНК» від 22 квітня 2020 року встановлено, що АТ «АЛЬФА БАНК» звертався до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за №9871 від 13 березня 2020 року про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованість у розмірі 41446 грн. 26 коп.(а.с.46). З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 квітня 2020 року встановлено, що на підставі виконавчого напису №9871 від 13 березня 2020 року вчиненого приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було відкрито виконавче провадження №61893002 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованість у розмірі 41 446 грн. 26 коп. (а.с.09-10). З копії постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження по ВП №61893002 від 12 квітня 2023 року встановлено, що було змінено назву стягувача з АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК» у відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягу з Державного реєстру банків . З копії постанови про зупинення вчинення виконавчих дій по ВП №61893002 від 12 грудня 2023 року встановлено, що на підстави ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.12.2023 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №9871 від 13 березня 2020 року вчиненого приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. З копії постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій від 13 грудня 2023 року встановлено, що у виконавчому провадженні №61893002 на підставі заяви [PERSON] було визначено поточний рахунок боржника в банку. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованності з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. Відповідно положень до ст.ст.15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до вимог ст.263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5ст.81 ЦПК України). Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~та\~статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39\~Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19\~ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження №11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (в редакції на момент вчинення виконавчого напису передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Приймаючи до уваги вищевикладене та беручи до уваги заперечення позивача щодо розміру боргових зобов`язань перед відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису, вчиненого 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованість у розмірі 41446 грн. 26 коп. таким, що не підлягає виконанню. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті\~судового збору\~усумі 1610 грн. 40 коп. Відповідно до ч.7\~ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи Враховуючи положення п.8 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~заходи забезпечення позову залишити без змін.

Outcome: approved