Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.08.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С17.178.76830 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки. Відповідно до п. 2 Договору № С17.178.76830 від 21.08.2017 року, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня (надалі - Рахунок), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно - кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World терміном дії 2 роки з моменту її випуску (далі - Кредитна карта). Як йдеться в п. 3 Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку (надалі - Кредитна лінія та/або Кредит) на наступних умовах: Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п.3.1. Договору). Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 10000,00 грн (п.п.3.2. Договору). Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00 % річних (п.п.3.3 Договору). Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 10000,00 грн строком до 21.08.2021 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua згідно з умовами цього Договору. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсяз відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмір 10000,00 в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 3.1. Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором № С17.178.76830 від 21.08.2017 року станом на 03.12.2020 р. заборгованість [PERSON] становить 27070,15 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 10000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 17070,15 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн. 03.12.2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 12/90 (далі - Договір факторингу). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК "Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.). Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу № 12/90 перейшло право за договором № С17.178.76830 від 21.08.2017 року, ще укладено між АТ «Ідея Банком» та [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму заборгованості за договором № С17.178.76830 від 21.08.2017 року, в розмірі 31919,32 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 10000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 17070,15 грн.; заборгованості на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн, заборгованості за 3% річних за користування кредитом - 996,60 грн.; заборгованість за інфляційними втратами - 3852,57 грн.; та суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн., а також судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. 20 листопада 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області на підставі ухвали Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2023 року за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз`яснено право та порядок такого подання. Заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, відповіді на відзив, заперечень відповідач не надав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 4). Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив (а.с. 65, 66). 21.12.2023 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2017 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено угоду № С17.178.76830 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки (а.с. 5-6). Відповідно до п. 2 Договору № С17.178.76830 від 21.08.2017 року, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня (надалі - Рахунок), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard World. Відповідно до п. 3 Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку (надалі - Кредитна лінія та/або Кредит) на наступних умовах: Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн (п.п.3.1. Договору). Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 10000,00 грн (п.п.3.2. Договору). Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 48,00 % річних (п.п.3.3 Договору). Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 10000,00 грн строком до 21.08.2021 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua згідно з умовами цього Договору. Згідно із п. 4 Договору Підписанням Угоди Клієнт підтверджує, що ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії. Відповідно до п.п. 5.1 Угоди Клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затвердженні розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою: www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Відповідно до п.п. 5.3. Договору клієнт заявив, що Банк перед укладенням Угоди повідомив йому в належній форм в повному обсязі інформацію, передбачену законодавством України, зазначена інформація йому відома та зрозуміла, він ознайомлений із тарифами Банку і згоден з ними; належний йому примірник оригіналу даної угоди йому вручено Банком при підписанні даної Угоди; Умови даної Угоди та Договору він вважає справедливими і такими, що відповідають його інтересам. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши кредитні кошти в розмірі та в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з неповерненням заборгованості за угодою № С17.178.76830 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки від 21.08.2017 та відповідно до довідки-розрахунку (а.с.14) заборгованість [PERSON] за угодою № С17.178.76830 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки від 21.08.2021 р. станом на 03.12.2020 становить 27070,15 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 10000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 17070,15 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн. 03.12.2020 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90 (а.с.22-25). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а останнє приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК Капітал» зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.). Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу № 12/90 перейшло право за угодою № С17.178.76830 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної Картки від 21.08.2017 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання та має заборгованість за кредитним договором, яка згідно наданих позивачем розрахунків станом на 03.12.2020 року, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості становить 27070,15 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 10000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 17070,15 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями 0,00 грн. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 03.12.2020 по 23.02.2022 інфляційні втрати становлять 996,60 грн, 3% річних за користування кредитом становлять 3852,57 грн (а. с. 15). У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість не припинилось та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у статті 625 ЦК України, за увесь час прострочення. При цьому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Такий правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), який є обов`язковим для застосування судом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за укладеним кредитним договором на час звернення з позовною заявою, відповідно зобов`язання відповідача сплатити борг не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Тому, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за угодою №\~С17.178.76830\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~Кредитної Картки\~від 21.08.2017\~року в\~загальній сумі\~31919,32\~грн.,\~яка складається\~з:\~заборгованості за\~тілом кредиту\~-\~10000,00\~грн.;\~заборгованості за\~відсотками -\~17070,15\~грн.;\~заборгованості на\~нарахованими та\~несплаченими комісіями\~-\~0,00\~грн;\~заборгованості за\~3%\~річних за\~користування кредитом\~-\~996,60\~грн.;\~заборгованість за\~інфляційними витратами\~-\~3852,57\~грн.,підлягають задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 гривень 00 копійок (а.с. 1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684 гривень 00 копійок. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі 329/766/18. Позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, додаткову угоду №6 від 12.06.2023 до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, акт №1 прийому - передачі наданої правової допомоги від 11.09.2023, згідно якого витрати на правничу допомогу становлять 7 000 грн.; платіжну інструкцію № 265 від 14.09.2023 про оплату 112 000 грн., з яких 7000 грн. за одну позовну заяву (а. с. 30-33, 34, 36, 37, 38). Оскільки, витрати на правничу допомогу підтверджуються наданими до позовної заяви доказами, є співмірними зі складністю справи, тому підлягають стягненню у повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved