Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

17.11.2023 до Літинського районного суду Вінницької області із вказаною позовною заявою звернувся представник позивача - адвокат Данилюк П.П. (уповноважений представляти інтереси позивача та підставі ордеру серії АВ № 1100822 від 12.10.2023 (а.с. 17). Позов мотивував тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Представник позивача зазначає, що при житті [PERSON] уклала заповіт, яким усе своє майно де б воно не було та із чого б воно не складалось, в тому числі все те що буде за законом належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла своєму сину - позивачу у справі [PERSON] . Коли позивач дізнався про наявність заповіту, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій оскільки позивач пропустив строк необхідний для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не знав про наявність заповіту. Таким чином просить суд визначити йому додатковий строк достатній для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] .. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання 05.01.2024 не з`явився. Натомість його представник - адвокат Данилюк П.П. надіслав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить судове засідання провести у відсутність позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Судові витрати просив залишити за позивачем. (а.с. 37) Представник відповідача Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області судового засідання також не з`явився. Надіслали на електронну адресу суду листа, відповідно до якого визнають позовні вимоги, просять розгляд справи проводити без представника сільської ради (а.с. 25). Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно довідки (а.с. 9) позивач [PERSON] 09.04.2022 поставлений на облік, як внутрішньопереміщена особа. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 10) [PERSON] померла [INFO] . У відповідності до свідоцтва про народження (а.с. 11) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Заповітом від 23.03.1999 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого все її майно рухоме і нерухоме, а саме житловий будинок з господарчими спорудами і присадибною земельною ділянко 0,46 га і взагалі все те, на що вона матиме право на день своєї смерті вона заповідає у власність сину [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області за № 724 від 12.09.2023 (а.с. 13) [PERSON] , 1926 року народження, до дня смерті [INFO] була зареєстрована по [ADDRESS] . Була зареєстрована одна. Згідно відповіді Першої Вінницької державної нотаріальної контори за №23-48/01-16 від 04.12.2023 (а.с. 34) спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Стаття 2 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Відтак в розумінні ст. 1272 ЦК України позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи те, що позивач був необізнаний про існування заповіту, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову та визначення [PERSON] додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши останньому двомісячний строк з моменту набрання рішенням законної сили, оскільки таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Вказана позиція узгоджується із висновком Верховного Суду у справі № 405/7058/19 від 26.07.2021 де зазначається, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Судові витрати за клопотанням представника позивача слід залишити за [PERSON] (а.с. 37).

Outcome: approved