Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася [PERSON] із позовною заявою до Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області, в якій просить на підстав ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України скасувати обтяження - заборону (архівний запис), накладену на нерухоме майно [PERSON] , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.11.2006 за № 4144391 реєстратором Бориславською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, б/н, 01.01.2000, Бориславська нотконтора та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обгрунтування позову зазначає, що їй належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.02.2009. Крім того, на підставі приватної власності їй належить земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування даного житлового будинку, кадастровий номер 4621283900:01:004:0027. У зв?язку із воєнною агресією росії, похилим віком та погіршення здоров?я, позивач звернулася 11.10.2023 до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Кекіс Г.С. з проханням посвідчити договір дарування належного мені будинку та земельної ділянки свої дочці [PERSON] . Під час перевірки документів нотаріус виявила, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна наявне обтяження - заборона (архівний запис), накладений реєстратором Бориславською державною нотаріальною конторою, яка обмежує її у праві розпоряджатися належним їй майном. Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта [PERSON] за номером інформаційної довідки: 350014896 від 11.10.2023 заборона (архівний запис): реєстраційний номер обтяження: 4144391, зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 30.11.2006 15:40:29 за № 4144391 реєстратором Бориславська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 01.01.2000, Бориславська нотконтора; об`єкт обтяження: невизначене майно, окреме майно, не вказ. состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, комментарий: Борислав Львівська обл. Бориславський р-н м. Борислав вул. не вказ. (м. Борислав); власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: архівний номер: 2228283LVOV231, Архівна дата: 27.07.2000, Дата виникнення: 01.01.2000, № реєстра: 234045-351, внутр. № C1015F3C28F1522C4942, комментарий: 13-2 алф.кн. Вказує, що заборона рахується за суб?єктом [PERSON] , яка є власником нерухомого майна у м. Бориславі Львівської області. Однак вищевказаною інформаційною довідкою підтверджується те, що позивачу не належить нерухоме майно, яке б знаходилося даному місті і вона ніколи не була власником житлового будинку у м. Бориславі. Вказує, що для з?ясування підстав накладення обтяження позивач звернулася з відповідною заявою до Бориславської державної нотаріальної контори. Згідно відповіді Бориславської державної нотаріальної контори від № 257/01-16, всі книги про давні заборони передані держконторами області у 2006 році до Львівської філії НА для внесення в електронний реєстр обтяжень. Згадані книги повернуті не були, тому не має детальних відомостей про вказане обтяження. Так як відсутні відомості про підстави накладення обтяження, позивач позбавлена у позасудовий спосіб зняти заборону, зареєстровану Бориславською державною нотаріальною конторою 30.11.2006 за № 4144391. Враховуючи те, що на теперішній час надати документи, які стали підставою для накладення заборони у 2006 році неможливо з огляду на те, що такі не поверталися до Бориславської державної нотаріальної контори, а тільки залишився архівний запис, нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття заборони (архівний запис) зареєстрованої Бориславською державною нотаріальною конторою 30.11.2006 за № 4144391, що обмежує право позивача вільного володіння, користування та розпорядження належним їй майном, а тому просить позов задовольнити. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.10.2023 № 350014896, параметри запиту: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] наявні такі відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: Тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 4144391, зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 30.11.2006 15:40:29 за № 4144391 реєстратором Бориславська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 01.01.2000, Бориславська нотконтора; об`єкт обтяження: невизначене майно, окреме майно, не вказ. состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, комментарий: Борислав Львівська обл. Бориславський р-н м. Борислав вул. не вказ. (м. Борислав); власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані: архівний номер: 2228283LVOV231, Архівна дата: 27.07.2000, Дата виникнення: 01.01.2000, № реєстра: 234045-351, внутр. № C1015F3C28F1522C4942, комментарий: 13-2 алф.кн. (а.с. 7). Згідно з відповіддю Бориславської державної нотаріальної контори від 24.10.2023 № 257/01-16, всі книги про давні заборони передані держконторами області у 2006 році до Львівської філії НА для внесення в електронний реєстр обтяжень. Згадані книги повернуті не були, тому не має детальних відомостей про вказане обтяження (а.с. 8). Згідно з відповіддю Бориславської державної нотаріальної контори від 12.12.2023 № 314/01-16, документи (паперові носії), що стосуються накладення заборони на нерухоме майно [PERSON] були передані до Львівської філії НАІС у 2006 році. Документи їм не були повернен (а.с. 35). Згідно з відповіддю Львівського державного нотаріального архіву від 16.11.2023 № 3942/01-30 в „Алфавітній книзі до реєстру заборон та арештів за 1972-2001 роки" Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області на сторінці № 2 є запис: 1) Порядковий № - 13; 2) Прізвище, ім?я та по-батькові особи, на будівлі якої накладено заборону - [PERSON] ; 3) № за реєстром - 371. Повідомлено, що за даними нотаріального архіву ідентифікувати особу гр. [PERSON] неможливо. Документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження на нерухоме майно гр. [PERSON] та „Реєстр для реєстрації заборон" Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області за 1972-1997 р.р., на зберігання до Львівського державного нотаріального архіву не передавалися. Відомості щодо накладення заборони відчуження: 30.11.2006 р., на підставі повідомлення б/н 01.01.2000 р., Бориславська державна нотаріальна контора; на майно гр. [PERSON] за даними Львівського державного нотаріального архіву - відсутні. Пошук проводився по документах нотаріального діловодства та довідково-облікових апаратах до них за 1972 - 2005 р.р., які знаходяться на зберіганні у Львівському державному нотаріальному архіві (а.с. 21). Відповідно до ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Пункт 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених у пункті 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у пункті 2 статті 8 Конвенції. Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється „згідно із законом" та не може розглядатись як „необхідне в демократичному суспільстві" (див. рішення від 18.12.2008 у справі „Савіни проти України" (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47). Крім того, втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й „необхідним у демократичному суспільстві". Інакше кажучи, воно має відповідати „нагальній суспільній необхідності", зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою (див. рішення у справі „Зехентнер проти Австрії" (Zehentner v. Austria), заява № 20082/02, п. 56, ECHR 2009-...). Таким чином, обтяження приватного нерухомого майна [PERSON] має бути обґрунтованим, оскільки безпідставне втручання у приватну власність особи, порушує її право на мирне володіння майном. Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пункт 5 ч. 2 ст. 27 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. Згідно з п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Отже, заборони, які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо у період до 1996 року, до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). Інформація про заборони 1996 року, яка міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження перенесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Державний реєстр прав). В зв`язку з тим, що документи не збереглись, суд не може встановити підстави обтяження та особу в чиїх інтересах існує заборона на нерухоме майно [PERSON] . З врахуванням даних обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження належного їй нерухомого майна, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як спрямовані на ефективне відновлення її порушених прав, безпідставне обтяження нерухомого майна [PERSON] порушує її право на мирне володіння належного їй майна. Щодо вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження, то її задоволення є недоцільним, оскільки рішення суду про скасування обтяження є підставою для вилучення таких відомостей з відповідного реєстру. Враховуючи наведене,

Outcome: partial