Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

15 червня 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до Решетилівського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до Решетилівської міської ради про визнання права на спадкове майно, у якій просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розміром 4,20 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, розташована на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області (раніше: Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0113819, зареєстрованого за № 225 від 03 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що належала померлому [PERSON] . Процесуальні дії у справі Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Решетилівської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 11 липня 2023 року. 03 липня 2023 року відповідачем Решетилівською міською радою подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви. 11 липня 2023 року відповідач подав клопотання про приєднання додаткових доказів по цивільній справі та заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, просив під час прийняття рішення врахувати всі подані відповідачем документи та письмові матеріали. Протокольною ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 11 липня 2023 року підготовче судове засідання відкладено на 25 серпня 2023 року. 24 липня 2023 року від представника позивачки [PERSON] - адвоката Казакова Олега Анатолійовича надійшла відповідь на відзив. Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 25 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 вересня 2023 року. Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до Решетилівської міської ради про визнання права на земельну частку (пай) було передано за територіальною підсудністю на розгляд до Козельщинського районного суду Полтавської області. 02.10.2023 цивільна справа надійшла до Козельщинського районного суду Полтавської області. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2023 справу розподілено головуючій судді Козир В.П. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 21 листопада 2023 року, визначено резервну дату наступного судового засідання - 23 листопада 2023 року о 10 годині 00 хвилин. Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року клопотання представника позивачки [PERSON] - адвоката Казакова Олега Анатолійовича про витребування доказів у справі задоволено частково, витребувано від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області витяг з Проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та витяг зі Списку власників сертифікатів на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області тій частині, що стосується громадянина [PERSON] , [INFO] (КСП «Вітчизна»), судове засідання у цивільній справі відкладено на 11 грудня 2023 року. 06.12.2023 від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшли витребуванні ухвалою суду докази по справі. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Судові витрати просив покласти на позивачку. Відповідачем Решетилівською міською радою подано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Справу розглянуто 11 грудня 2023 року у судовому засіданні за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, місце та час судового засідання. Згідно зі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце його засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 2-3, 62-63) Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивачка зазначала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай), розміром 4,20 умовних кадастрових гектари, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, розташована на території Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області (раніше: Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області). Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом майна померлого її батька, прийняла після нього спадщину та фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки на час смерті батька була неповнолітньою, відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину представник позивачки громадянин [PERSON] звернувся до Решетилівської державної нотаріальної контори зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, які б посвідчували право власності [PERSON] на належну йому земельну частку (пай), та роз`яснено право на звернення до суду за правилами позовного провадження. На теперішній час [PERSON] позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого батька [PERSON] , оскільки було втрачено документ, який підтверджував право власності померлого на земельну частку (пай). Не погодившись з аргументами відповідача, викладеними у відзиві, у відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 62-63) представник позивачки зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надало інформацію, відповідно до якої згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Козельщинською районною державною адміністрацією, громадянину [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0113819, зареєстрований за № 225 від 03.04.1997, розміром 4,20 умовних кадастровихгектари по спілці селян «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. Якщо право на земельний пай підтверджується сертифікатом, нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину. Якщо у розпорядженні спадкоємця відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), заінтересований в оформленні спадкових прав спадкоємець звертається до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування. В той же час, наявність або відсутність проекту землеустрою, знаходження в списках до нього, участь у зборах співвласників, жеребкування, розподіл земельних ділянок, не породжувало для спадкодавця (так і для спадкоємця) ніяких правових наслідків для його суб`єктивного права власності на земельну частку (пай). На думку представника позивачки викладені у відзиві на позовну заяву обставини та посилання на правові норми тільки підтверджують правомірність звернення позивачки до суду з даним позовом та слугують підставами для задоволення позовних вимог. При нормативному обґрунтуванні позивачка та її представник посилалися на статті 1223, 1268 -1270 Цивільного кодексу України, ст. 1, 2, 5, 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Позиція відповідача (а.с. 24-26) У відзиві на позовну заяву відповідач Решетилівська міська рада не визнала позовні вимоги у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності у спадкодавця [PERSON] на спірну земельну частку (пай). Відповідач уважав, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки згідно з Проектом землеустрою щодо організації території, земельних часток (паїв) на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області» та Технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області» запроектовано 474 земельні ділянки (паї), але здійснено розподіл та посвідчено державними актами право власності на земельні ділянки 374 громадянам, враховуючи подані ними заяви. Розподіл земельних ділянок (паїв) між власниками сертифікатів проведено загальними зборами співвласників земельних часток (паїв) реформованого СС «Вітчизна» на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району згідно з Порядком організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122. Згідно з додатком до розпорядження голови районної державної адміністрації від 22.04.2005 року № 164 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та затвердження уточненої вартості земельних часток (паїв)» та додатку до протоколу зборів власників земельних часток (паїв) в межах реформованого СС «Вітчизна» на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району в списку власників земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах колишньої спілки селян «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, рахується 374 власників (паю), за якими закріплено відповідний номер ділянки. У вищевказаних списках громадянин [PERSON] - не значиться, інформація щодо участі громадянина [PERSON] у зборах власників земельних часток (паїв) в межах реформованого СС «Вітчизна» на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району та відповідно у жеребкуванні по закріпленню конкретної земельної ділянки - відсутня. На підставі наведеного у відзиві представник відповідача просив суд відмовити позивачці у задоволенні позову. При нормативному обґрунтуванні власної позиції посилався на статті 7, 14, 19, 140 Конституції України, статті 3, 5 Земельного кодексу України, статті 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указ Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих, у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Методичні рекомендації щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджені наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20 лютого 1996 року № 11 за погодженням з Міністерством сільського господарства і продовольства України та Української академії аграрних наук від 9 січня 1996 року. Застосовані судом норми права Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 ч. 2 цієї ж статті одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено такий спосіб як визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України с падкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України с падщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.. Відповідно до ст. 1223 ЦК України п раво на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на земельну частку (пай) мають: громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом… Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку (ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 13 цього ж Закону встановлено, що нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним. Згідно з пунктами 1, 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 4.12 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Верховний Суд у постанові від 13.07.2023 у справі № 320/6454/18 виснував, що право на земельну частку (пай), попередньо переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємств і організацій, гарантується їх членам в межах здійснення процедури приватизації земель в Україні. Таке право на земельну частку (пай) надається членам відповідного сільськогосподарського підприємства чи організації згідно зі списком, доданим до державного акта на право колективної власності на землю, що видавався цьому підприємству чи організації та посвідчується шляхом видачі районною державною адміністрацією сертифікату на право на земельну частку (пай). Отже, неодмінним елементом у процедурі виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є наявність у заінтересованих осіб відповідних документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) - сертифікат на право на земельну частку (пай). Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 червня 2005 року Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області (а.с. 8). Місце смерті: Полтавська область, Козельщинський район, с. Говтва. Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на земельну частку (пай) на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» було змінено адміністративно-територіальний устрій України. Село Говтва, на території якого знаходиться земельна частка (пай), що належала [PERSON] , входило до складу колишнього Козельщинського району у Полтавській області, який існував до 2020 року і був ліквідований під час адміністративно-територіальної реформи в Україні. На даний час село Говтва входить до складу Решетилівської об`єднаної територіальної громади (Решетилівська міська рада Полтавського району Полтавської області). Позивачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 березня 1991 року Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області (а.с. 7), та з доказів про зміну прізвища позивачки, а саме: рішення Зінківського районного суду Полтавської області від 16.02.2016 у справі № 530/1922/15-ц, яким розірвано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище [PERSON] (а.с. 11); свідоцтва про шлюб від 30 березня 2019 року серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 12). Відповідно до довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 18 лютого 2022 року № 65 [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та постійно проживав сам у [ADDRESS] . Інших осіб, зареєстрованих за даною адресою не було (а.с. 9). Станом на дату смерті [PERSON] позивачці було повних 17 років, тобто вона була неповнолітньою. Постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори від 23 лютого 2022 року № 189/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку або частку (пай), що розташована на території колишньої Говтвянської сільської ради Козельщинського району (а.с. 10). З постанови нотаріуса вбачається, що відповідно до інформації зі Спадкового реєстру спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] відсутня. Згідно з наданими свідоцтвами про народження, одруження та інформації, отриманої з Реєстру актових записів органів ДРАЦС, [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] є такою, що прийняла спадщину, так як на день відкриття спадщини вона була неповнолітньою. Відповідно до Проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області його розроблено з метою оформлення державними актами права власності громадян на земельні ділянки. Для складення проекту використана технічна документація по уточненню планового матеріалу по проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району, яка знаходиться в архіві інституту. Державним актом на право колективної власності на землю, що виданий 04.02.1997 за № 41, було надано у колективну власність земель загальною площею 2175,70 га. Відповідно до технічної документації по паюванню земель, переданих у колективну власність спілки селян «Вітчизна» Козельщинського району передано 1982,40 га рільних земель та мають право на земельну частку (пай) 471 власників сертифікатів. На час складення проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) 9 власників сертифікатів скористалися правом на земельну частку (пай) і отримали державні акти на право власності на земельні ділянки на площі 45,66 га (а.с. 102-106). Відповідно до Списку власників сертифікатів на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району , що був додатком до клопотання Говтвянської сільської ради про розробку проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) на території сільської ради у кількості 474 штук, громадянин [PERSON] значиться під порядковим номером «217» (а.с. 108-110 ). Відповідно до витягу з протоколу зборів власників земельних часток (паїв) у межах реформованого СС «Вітчизна» на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 11.04.2005 зборами власників земельних часток (паїв) було розглянуто та затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у межах реформованого СС «Вітчизна» на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області та вирішено просити Козельщинську районну державну адміністрацію посвідчити право власності громадян, власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), державними актами на право власності земельними ділянками (а.с. 43). Розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області від 22 квітня 2005 року № 164 погоджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у межах розпайованої спілки селян « Вітчизна » на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, затверджено уточнену вартість земельної частки (паю) та її площу у розмірі 4,12 кадастрових гектари. Вирішено посвідчити державними актами право власності на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без установлення меж кожної з них у натурі (на місцевості) громадянам згідно зі списком, що додається (а.с. 32). У додатку до розпорядження голови Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області від 22 квітня 2005 року № 164 наведено список власників земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих у межах колишньої спілки селян «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, серед яких особа на ім`я « [PERSON] » не значиться (а.с 33-42). Відповідно до відомостей Відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (лист від 10.04.2023 № 1754/15-23) Згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Козельщинською районною державною адміністрацією, громадянину [PERSON] видавався сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0113819, зареєстрований за № 225 від 03.04.1997, розміром 4,20 умовних кадастрових гектари по спілці селян «Вітчизна» Говтвянської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, та враховуючи відсутність у відділу інформації, яка саме земельна ділянка (її номер на плані, площа) була закріплена (розподілена) за громадянином [PERSON] , заявнику було рекомендовано звернутися до Решетилівської міської ради Полтавського району Полтавської області з відповідним запитом (а.с. 13). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Судом встановлено, що позивачка [PERSON] в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України позивачка уважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті батька була неповнолітньою особою. За життя батькові позивачки видавався сертифікат на земельну частку (пай), що підтверджується дослідженими судом доказами, та він був включений до списку власників сертифікатів на території Говтвянської сільської ради Козельщинського району, що передавався проектній організації з метою виготовлення проєкту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та оформлення державних актів на право власності громадян на земельні ділянки. Отже спадкодавець за життя отримав відповідний документ, що посвідчував його право на земельну частку (пай), - сертифікат на право на земельну частку (пай). Проте, не отримав за життя державний акт на право власності на виділену у натурі земельну ділянку. [PERSON] як спадкоємиця за законом першої черги має законні підстави для успадкування після померлого батька права на земельну частку (паю) розміром, затвердженим розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області від 22.04.2005 № 164, - 4,12 умовних кадастрових гектари. Проте, належним чином оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку вона не має можливості, оскільки був втрачений правовстановлюючий документ, який посвідчував право спадкодавця на вказану земельну частку (пай) - сертифікат на земельну частку (пай). У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки позивачка являється єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після померлого батька, визнання права на земельну частку (пай) не порушує права інших осіб, у тому числі відповідача, і іншим шляхом вирішити спір про право у позасудовому порядку неможливо, суд приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити. Доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, суд відхиляє, оскільки незакріплення за померлим за його життя конкретної земельної ділянки та не отримання померлим за життя державного акту на земельну ділянку не спростовує право спадкоємця на отримання у спадщину та оформлення права на земельну частку (пай), яке спадкодавець за життя отримав на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), що доведено належними та достатніми доказами, що містяться у матеріалах справи. Позивачка як спадкоємиця не позбавлена права на оформлення невитребуваної (нерозподіленої) земельної частки (паю), яке вона успадкувала після батька, до 1 січня 2025 року у порядку, визначеному ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» Розподіл судових витрат На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору у розмірі 1201,80 гривень (а.с.1). Зважаючи на позицію представника позивачки щодо покладення судових витрат на позивачку, суд судові витрати не розподіляє та залишає їх за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved