Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

19\~жовтня 2023\~року до\~Березівського районного\~суду Одеської\~області з\~Суворовського районного\~суду м.\~Одеси надійшла\~позовна заяваадвоката Чумаченка Святослава Олександровича, який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за аліментами. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2023 року цивільну справу №523/14014/23 за позовом адвоката Чумаченка Святослава Олександровича, який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за аліментами справу була передана до Березівського районного суду Одеської області так як не підсудна Суворовському районному суду м. Одеси. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2023 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що в проваджені Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №61102247 з примусового стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 гривень на місяць, починаючи з дати звернення до суду, 13.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Як убачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 12.08.2021 року по виконавчому проваджені №61102247 станом на 12.08.2021 року, борг відповідача становить 130 846,74 гривень. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року у справі №523/17567/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період з вересня 2018 року по серпень 2021 року в сумі 130 846,74 гривень. [PERSON] продовжує уникати сплати аліментів. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Відділу ДВС від 21.07.2023 року, станом на 21.07.2023 року заборгованість складає 216 077,71 гривень, а саме: 130 846,74 гривень (за період з вересня 2018 року по серпень 2021 року включно) та 85 230,97 гривень (з вересня 2021 року по червень 2023 року включно). У зв`язку з тим, що обов`язок відповідача за рішенням суду про стягнення аліментів не виконується належним чином, позивачка вважає за можливе поставити питання про стягнення пені за аліментами. Відповідач обізнаний про наявність виконавчого провадження зі стягнення з нього аліментів про що свідчать його нерегулярні платежі. [PERSON] є кінцевим бенефіціарним власником (контролер) ПП «РЕМТЕХСТО» (код ЄРДПОУ 43341496, адреса знаходження: Україна, 65086, Одеська обл., Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Паустовського, буд. 33). Згідно з інформаційної довідки від 09.08.2023 року вбачається, що відповідачу на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером: 5122585600:01:002:0546, площею 2,67 га у Кодимському районі Одеської області, що передана в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Маяк», код ЄДРПОУ: 03769600, строком дії на 18 років, яка слугує відповідачу додатковим джерелом доходу. [PERSON] з початку стягнення з нього аліментів приховує від позивачки та державного виконавця свої доходи. Відтак предметом даного позову є стягнення з платника аліментів неустойки (пені) за інший період, який не охоплений рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року у справі №523/17567/21, а саме: за період з вересня 2021 року по червень 2023 року включно. Оскільки розмір пені за вказаний період вже перевищує суму основного боргу 85 230,97 гривень за відповідний період (з вересня 2021 року по червень 2023 року включно), [PERSON] вважає за доцільне визначити розмір пені до стягнення в сумі боргу відповідного періоду, а саме 85 230,97 гривень (згідно ч. 1 ст. 296 СК України пеня на заборгованість по аліментах не може перевищувати розмір заборгованості), та не продовжувати рахунок пені після листопада 2021 року. На підставі вищевикладеного, представник позивачки [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 85\~230,97 гривень. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 13.12.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28.12.2023 року о 23:00 год. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Чумаченко С.О. подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Крім того, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивачки, відзив на позовну вимогу також не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивачки суд приймає рішення про заочний розгляд справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши і\~проаналізувавши докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так,\~згідно розрахунку\~заборгованості зі\~сплати аліментів\~по ВП\~№61102247,\~виконаним начальником\~Березівського міжрайонного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)\~за №6424/21.1-32\~від 21.07.2023\~року [PERSON] \~станом на\~21.07.2023\~рік заборгованість\~боржника по\~сплаті аліментів\~складає 216\~077,71\~грн.,\~а саме:\~130\~846,74\~грн.\~(за\~період з\~вересня 2018\~року по\~серпень 2021\~року включно)\~та 85230.97\~грн.\~(з\~вересня 2021\~року по\~червень 2023\~року включно).З даного розрахунку вбачається, що відповідач частково та не в повному обсязі здійснював сплату аліментів. Так, з вересня 2021 року по лютий 2022 року відповідач частково сплатив аліменти в розмірі 21049,93 грн. та у травні 2022 року 3719,10 грн. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.05.2023 року у справі №523/17567/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період з вересня 2018 року по серпень 2021 року в сумі 130 846,74 гривень. З огляду на досліджені матеріали, судом встановлено, що боржник аліменти не сплачує, сплачені аліменти є неповним розміром, що присуджені до сплати, доказів щодо не можливості сплати аліментів не надав. Позивачкою надано розрахунок пені по аліментам на утримання дитини станом на 21.07.2023 рік, згідно якого пеня з вересня 2021 року по листопад 2021 року становить 101\~650, 00 гривень. Разом з цим, [PERSON] , на виконання ч. 1 ст. 296 СК України, просить стягнути пеню у розмірі 85\~230,97 гривень, оскільки розмір пені перевищує розмір основної заборгованості. Відповідно до ст. 196, 197 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення\~статті 196\~СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. З огляду на зазначене, судом при дослідженні матеріалів справи та з урахуванням письмових пояснень платника аліментів/відповідача не встановлено будь-яких передбачених законом підстав щодо звільнення боржника від сплати пені, оскільки посилання відповідача на неправильний розрахунок заборгованості спростовані матеріалами справи. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні.\~Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Разом з цим, як встановлено судом з матеріалів справи та досліджених матеріалів виконавчого провадження, боржник аліменти на утримання дитини з червня 2022 року взагалі перестав сплачувати. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Вище вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі N 661/905/19, згідно якого відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша\~статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта\~статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої\~статті 196 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17листопада 2021 року в справі №569/14819/19 (провадження№ 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». Тлумачення вказаних норм свідчить, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах\~СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи - стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення грошові кошти в розмірі: 85\~230, 97 гривень, що становлять пеню за прострочення плати аліментів на утримання дитини. На підставі викладеного та,

Outcome: approved