Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 07 липня 2018 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 680, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, відсутності порозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, втрати почуття любові та поваги один до одного, та як наслідок, в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе. На момент подачі позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем не подано іншого позову до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивач не має можливості вжити заходів досудового врегулювання спору, так як відповідач не бажає примирення, фактичне його місце проживання позивачу не відомо. Від шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON] [INFO] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2023 року матеріали цивільної справи передані для розгляду по суті судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 18 жовтня 2023 року цивільну справу було залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків. У судове засідання 22 грудня 2023 року сторони не з`явилися. Про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. 22 червня 2023 року до суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. ст.110,112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між\~ [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб 07 липня 2018 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 680, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, відсутності порозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, втрати почуття любові та поваги один до одного, та як наслідок, в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе. На момент подачі позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем не подано іншого позову до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивач не має можливості вжити заходів досудового врегулювання спору, так як відповідач не бажає примирення, фактичне його місце проживання позивачу не відомо. Від шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON] [INFO] . Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3ст.\~109\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тож позовні вимоги\~[PERSON] є обґрунтованими.

Outcome: approved