Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договорам. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.03.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №795525250 (далі Кредитний договір). На підставі Договору факторингу №28/1118-01, укладеного 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», з урахахуванням Додаткової Угоди №26 від 31.12.2020 та Реєстру Боржників №120 від 09.02.2021 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем укладено договір факторингу №20102022, згідно з яким до позивача перейшли Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Так, відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 51042,52 грн., з яких: 19830,13грн. - сума заборгованості по основному боргу; 31212,39 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконує. Позивач вказує, що з моменту отримання прав вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договорам нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалося, відповідач, у свою чергу, не здійснює платежів на погашення заборгованості а ні на користь позивача, а ні на користь первісних кредиторів. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі та судові витрати. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи (а.с.51). Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідачка не скористалася. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 11 березня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] був укладений Договір №795525250, на підставі якого відповідачу надано кредит у розмірі 16000,00 грн. строком на 14 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 0,85 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.4-5).В подальшому, сторонами цього Кредитного договору укладено ряд додаткових угод, якими неодноразово продовжено строк, на який надано кредит, збільшено суму Кредиту, змінено розмір відсотків та графік розрахунків (а.с.6-22). У позові ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" посилається на ту обставину, що набуло права вимоги за Кредитним договором на підставі Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, укладеного з ТОВ «Таліон Плюс», яке в свою чергу набуло право вимоги до відповідача на підставі Договору факторингу №28/1118-01, укладеного 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; Додаткової угоди №26 від 31.12.2020; Реєстру Боржників №120 від 09.02.2021. Суду не надано копію Договору факторингу №28/1118-01, укладеного 28.11.2018 між\~ ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Натомість позивач надає копію додаткової Угоди №26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеної між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.23-25), якою сторони дійшли згоди викласти Договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року у новій редакції. Як зазначено у п.2.1. нової редакції Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Сам позивач у позові також посилається на те, що право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним Кредитним договором перейшло від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно Реєстру Боржників №120 від 09.02.2021. При цьому, матеріали справи не містять такого Реєстру, а отже позивачем не підтверджено належними доказами переходу прав грошової вимоги за Кредитним договором від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (Фактор) був укладений Договір факторингу №20102022, згідно з умовами якого Клієнт зобов`язався відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п.2.1 Договору) (а.с.26-27). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору Факторингу №20102022 до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №795525250 на загальну суму 51042,52 грн., з яких: 19830,13грн. - сума заборгованості по основному боргу; 31212,39 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.28). Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача посилався на те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір від 11.03.2020. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало своє право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», а він у свою чергу передав вказане право позивачу. Оцінюючи такі доводи позивача, суд виходить з наступного. За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем до матеріалів справи не додано реєстру боржників №120 від 09.02.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», за яким, як стверджує позивач, право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №795525250 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». Отже, всупереч вимог статті 81 ЦПК України позивач не надав доказів переходу права грошової вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №795525250 від 11 березня 2020 року. Суд також зауважує, що наданий позивачем витяг з Реєстру прав вимоги №2 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, укладеного між позивачем та ТОВ «Таліон Плюс» підписаний лише представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.28). Таким чином, позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що на підставі додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 795525250 від 11 березня 2020 року до боржника [PERSON] , а отже, не доведено того, що ТОВ «Таліон Плюс» набув та передав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до відповідача. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, наданих суду позивачем, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дають об`єктивні підстави вважати, що позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволенню не підлягає повністю, оскільки позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог.\~ Відповідно до ч.1\~ ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed