Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

У березні 2022 року позивач через свого представника адвоката Супрун Т. В. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 16 січня 2021 року в м. Дніпро на вул. Заводській з вини відповідача, який керував автомобілем "BMW", д/н [NUMBER] , скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль "Toyota", д/н [NUMBER] , який належить ТОВ "ОТП Лізинг", під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані збитки. На момент настання вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника та/або водія наземного транспортного засобу "BMW", д/н [NUMBER] , була забезпечена позивачем на підставі страхового полісу № АР-1390134. 26 лютого 2021 року до позивача із заявою про виплату в порядку страхового відшкодування, сплаченого внаслідок пошкодження автомобіля "Toyota", д/н [NUMBER] , звернулось АТ "СК "ІНГО", як правонаступник потерпілої особи. На підставі акту-огляду транспортного засобу "Toyota", д/н [NUMBER] від 16 січня 2021 року та матеріалів страхової справи, що були надані АТ "СК "ІНГО", було узгоджено суму страхового відшкодування в розмірі 110 500,00 грн., яка перерахована позивачем 29\~червня 2021\~року на користь потерпілої сторони на підставі договору добровільного відшкодування шкоди № 0082/21, що підтверджується платіжним дорученням № 206. Позивач зазначає про те, що відповідач в порушення вимог пп. 38.1.1 "г" п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" своєчасно не повідомив страховика про настання страхової події, а тому позивач вважає, що має право на подання регресного позову до відповідача. Додав, що він звертався до відповідача із проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була, що змусило позивача звернутися із позовом до суду. У зв`язку із вищезазначеним, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 110 500,00 грн. сплаченого страхового відшкодування, а також судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. 03 листопада 2022 року на адресу суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи-відповідача. Ухвалою судді від 04 листопада 2022 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначення підготовчого засідання. Цією ж ухвалою відповідачеві було установлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі, останню призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов таких висновків. Судом установлено, що 16 січня 2021 о 12 год. 30 хв. на перехресті вул. Набережна Заводська та вул. Ударників у м. Дніпро, водій [PERSON] , керуючи автомобілем "BMW", д/н [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Toyota", д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2021\~року, ухваленою в справі № 205/723/21, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП\~та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. У результаті даної ДТП що сталася з вини відповідача [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки "Toyota", д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що належить ТОВ "ОТП Лізинг". Судом установлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Toyota", д/н [NUMBER] ,застрахована ПрАТ "АСК" ІНГО Україна" (правонаступником якого є АТ "СК "ІНГО") (поліс серії ЕР № 179923868). У свою чергу, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "BMW", д/н [NUMBER] була застрахована ПрАТ "СК\~"Український страховий стандарт" (поліс серії АР № 001390134), а тому нею на підставі повідомлення страховика потерпілої сторони про настання страхового випадку, заяви на виплату страхового відшкодування, акту огляду транспортного засобу автомобіля "Toyota Camry" д/н [NUMBER] та матеріалів страхової справи, що були надані АТ "СК\~"ІНГО", складено страховий акт № 11347 від 29 червня 2021 року та виплачено АТ "СК\~"ІНГО" відповідно до договору добровільного відшкодування шкоди № 0082/21 спричинену шкоду у розмірі 110 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 602 від 29 червня 2021\~року. Пред`являючи до суду вимоги про регресне відшкодування позивач посилався на те, що відповідачем [PERSON] не було виконано покладеного обов`язку щодо своєчасного повідомлення про настання страхового випадку та не подано до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Український Страховий Стандарт" письмового повідомлення про зазначену дорожньо-транспортну пригоду, а відтак він має компенсувати матеріальні збитки, понесені позивачем в розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 110 500,00 грн. Вирішуючи спір, суд виходить з таких норм закону та відповідних їм обставин справи. Відповідно до\~статті 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~визначає об`єктом цього виду страхування майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. \~ \~ \~ \~Згідно з підпунктом 38.1.1 "ґ" пункту 38.1\~статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. \~ \~ \~ \~Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~визначено, що в разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону\~- МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. \~ \~ \~ \~Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. \~ \~ \~ \~Зазначені норми вказують на право, проте не обов`язок страховика щодо подання регресного позову. \~ \~ \~ \~У разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення про задоволення регресного позову до водія забезпеченого транспортного засобу. \~ \~ \~ \~Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, сама страхова компанія відповідача його визнала, добровільно сплативши страхове відшкодування, водночас позивач не посилався на наявність необґрунтованих виплат, які виникли внаслідок порушення відповідачем зобов`язань, визначених законом. Отже, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі має базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків. \~ \~ \~ \~У постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №754/10079/16-ц, від 24 жовтня 2018 року в справі №300/847/16-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №\~753/16761/14-ц, від 18 листопада 2019 року в справі № 464/9091/15-ц, висловлено правову позицію, зміст якої зводиться до того, що неповідомлення страховика про настання страхового випадку не є єдиною, виключною підставою для задоволення регресного позову. \~ \~ \~ \~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4\~ст. 263 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відтак, з урахуванням установлених конкретних обставин справи, перевірених наданими та оціненими доказами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed