Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 9\~356,08 грн., а також стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати у розмірі 5684 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Пунктом 4 Протоколу №6 від 03.03.2019 року Загальних зборів власників квартир та власників нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] затверджено розмір членського внеску за квадратні метри загальної площі майна на 2019 рік у розмірі 6,49 грн. для квартир, які користуються ліфтом та 6,02 для квартир, які не користуютьтся ліфтом. Згідно з п.5 Протоколу №8 від 15.11.2020 року Загальних зборів власників квартир та власників нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] затверджено розмір членського внеску за квадратні метри загальної площі майна на 2021 рік у розмірі 8,95 грн. для квартир, які користуються ліфтом та 8,20 для квартир, які не користуютьтся ліфтом. Внаслідок несплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 13\~356 грн.08 коп. за період з листопада 2020 року по липень 2023 року. Для врегулювання спору в позасудовому порядку представником Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 99» було відправлено вимогу про сплату заборгованості, в подальшому відповідачами було частково сплачено, а саме 4000 грн. Однак, станом на день подачі позову заборгованість в повному обсязі відповідачами не сплачена. Таким чином, розмір заборгованості відповідачів за період з листопада 2020 року по липень 2023 року становить 9\~356,08 грн. Просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відповідач [PERSON] подала суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, при цьому зазначила, нею сплачено всю суму боргу у розмірі 9\~356,08 грн. Просить суд врахувати сплату нею забогованості до ухвалення рішення, її матеріальний стан, неспівмірність витрат на правову допомогу, заявлену позивачем, та зменшити витрати на правову допомогу. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 99» створено власниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 99»\~ зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою даного ОСББ є: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 343393832 від 18.08.2023. \~ \~ \~ \~Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати наданні послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року. Відповідно до положень ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно із ч.1 ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. \~ \~ \~ \~Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). \~ \~ \~ \~Таким чином, спірні правовідносини виникли між власником квартири та ОСББ, оскільки перший в силу вимог закону зобов`язаний здійснювати оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а ОСББ вправі укладати договори про надання певних послуг, виконання робіт безпосередньо із їх виконавцями відповідно до норм ЦК України та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Пунктом 4 Протоколу №6 від 03.03.2019 року Загальних зборів власників квартир та власників нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] затверджено розмір членського внеску за квадратні метри загальної площі майна на 2019 рік у розмірі 6,49 грн. для квартир, які користуються ліфтом та 6,02 для квартир, які не користуютьтся ліфтом. Згідно з п.5 Протоколу №8 від 15.11.2020 року Загальних зборів власників квартир та власників нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] затверджено розмір членського внеску за квадратні метри загальної площі майна на 2021 рік у розмірі 8,95 грн. для квартир, які користуються ліфтом та 8,20 для квартир, які не користуютьтся ліфтом Згідно розрахунку,\~наданого позивачем,\~вбачається,\~що заборгованість\~відповідачів в\~період з\~ листопада 2020 року по липень 2023 року становить 9\~356,08 грн. Як вбачається із наданих відповідачем копій квитанцій №5558-8В4Р-7Е46-15М3 від 30.09.2023 року, №60Х9-ХЕХ0-40Н2-57КЕ від 21.11.2023 року, №НММЕ-К723-В0РС-НСМ5 від 06.12.2023 року відповідачами сплачено позивачу відповідно 1000 грн., 1000 грн. та 8\~837 грн.89 коп., таким чином, заборгованість в сумі 9\~356,08 грн. відповідачами повністю сплачена. Враховуючи те, що відповідачами після відкриття у справі провадження задоволено вимоги позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення із них вказаної суми, а тому в цій частині позову слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Завданням цивільного судочинства, є насамперед справедливий, та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Питання стягнення судових витрат врегульовано положеннями ст.ст.141,142 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до положень ч.9 ст.141 ст.133 Цивільного процесуального кодексу Україниякщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Згідно із ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Незважаючи на те, що у даній справі не мала місця відмова позивача від позову, однак, у задоволенні позовної вимоги судом відмовлено з підстав задоволення такої\~вимоги відповідачами\~після пред`явлення\~позову,\~суд вважає,\~що \~понесені позивачем витрати підлягають стягненю з відповідачів у відповідності до ч.3\~ст.142 ЦПК України. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в рівних частка з кожного, тобто, в розмірі по 1342 грн. з кожного. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до такого висновку. Згідно положеньст.59\~Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до положень ст.133 Цивільного процесуального кодексу України,\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. За змістом\~статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ч. 1ст.137 Цивільного процесуального кодексу України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зокрема, ч. 2\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір №0-18-56 про надання правничої допомоги від 18.08.2023, додаткова угода до договору про надання правничої допомоги від 18.08.2023, акт приймання правничої допомоги, виконаних адвокатом від 20.11.2023 року У заяві відповідач [PERSON] \~ просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу, вважаючи, що такі витрати є неспівмірними із складністю цієї справи та виконанням вимог позивача до ухвалення рішення. У додатковій постанові Великої Палати Верховного суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина першастатті 182 ЦПК України). Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостоїстатті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». Отже, відповідач скористався своїм процесуальним правом, звернувшись до суду із запереченнями щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, заперечення відповідача в контексті положення ч.4ст.137 ЦПК України, тобто, щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу дійсно є необґрунтовано та завищеною, зважаючи на предмет та ціну позову. Згідно з наданими доказами на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатами робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатами на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду та відсутність судових засідань за участю сторін), критерію реальності таких витрат. Таким чином, виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3ст.\~2\~ЦПК України\~і усталеній практиці у рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 1000 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката. На підставі ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст. 7, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»,

Outcome: approved