Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

ТОВ «Харківгаз збут» звернувся в Ленінський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що на ім`я відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] відкрито особий рахунок [NUMBER] . З 10.03.2017 по 30.04.2017 року споживачем послуг з газопостачання за вказаною адресою був власник житлового будинку [PERSON] . У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ за період з 01.10.2015 по 28.02.2017 заборгованість складає 42 279 грн. 91 коп., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , та за період з 01.03.2017 року по 30.04.2017 року заборгованість склала 8\~162 грн. 02 коп, яка підлягає стягненню з [PERSON] , а також інфляційні втрати в сумі 8160 грн. 02 коп., 3 % річних 3905 грн. 97 коп., які підлягають стягненню з [PERSON] та інфляційні втрати у сумі 1575 грн. 27 коп. 3% річних у розмірі 754 грн. 04 коп., які пілягають стягненню з [PERSON] . Просять стягнути заборгованість за послуги газопостачання та судовий збір . Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.04.2023 справа прийнята до провадження суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , просить розглянути справу з урахуванням усіх наданих заяв та заперечень, також просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належними чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивачем надавались послуги відповідачам за адресою [ADDRESS] . За даними оператора ГРМ за вказаною адресою особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я відповідача [PERSON] . З 10.03.2017 року по 30.04.2017 року споживачем послуг з газопостачання став власник житлового будинку за адресою [ADDRESS] - [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речовиз прав на нерухоме майно. Відповідачі не виконували належним чином взяті на себе зобов`язання, не сплачували за надані послуги, з газопостачання, тому сума боргу за період з 01.10.2015 по 28.02.2017 року складає 42 279 грн.91 коп., а за період з 01.03.2017 по 30.04.2017 року - 8 162 грн.02 коп. Ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Оскільки відповідачі покладені на них, як на споживачів, обов`язки належним чином не виконували, за отримані послуги не сплачували, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі викладеного інфляційні втрати склали в сумі 8160 грн. 02 коп. та 3 % річних у розмірі 3905 грн. 97 коп., які підлягають стягненню з [PERSON] та інфляційні втрати у сумі 1575 грн. 27 коп. та 3% річних у розмірі 754 грн. 04 коп., які пілягають стягненню з [PERSON] . За нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Судом встановлено, що позиач звернувся в суд з даним позовом 28 квітня 2021 року. Строк в межах якого особа може вернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, становить три роки, тобто з 28 квітня 2018 року по 28 квітня 2021 року. Таким чином, строк позовної давності щодо вимог з 01 жовтня 2015 року по 28 лютого 2017 року та за період з 01.03.2017 року по 30.04.2017 року, передбачений\~ст. 257 Цивільного кодексу України, сплив. Крім того, до вимоги по сплаті інфляційних втрат та 3% річних застосовується скорочена позовна давність строком 1 рік. Пунктом 1 частини 2\~статті 258 ЦК України\~закріплено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені),тобто сплинув строку позовної давності є очевидним. У відповідності до ч. 5\~ст. 267 ЦК України\~якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Між тим, суд, дослідивши обставини та докази отримані від відповідача, із врахуванням всіх обставин на які посилався у своєму позові позивач, не знаходить підстав для визнання поважними причин пропущення строку позовної давності. Частиною 3\~ст. 267 ЦК України\~встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. У відповідності до ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову ТОВ «Харківгаз Збут» слід відмовити, у зв`язку із сплином строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив відповідач, а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знаходить. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed