Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 21.11.2003 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачкою. Сторони мешкають окремо, спільний бюджет не ведуть. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу по утриманню дитини. [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття доньки. Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 01.05.2023 від представника позивача адвоката Біліченка О.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, у зв`язку із тим, що відповідач має сумніви щодо батьківства, крім того представником позивача заявлені клопотання про виклик свідків та призначення судово-генетичної експертизи. 22.05.2023 [PERSON] в особі представника - адвоката Біліченка О.О. подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування зустрічного позову адвокат Біліченко О.О. посилається на те, що позивач має об`єктивні сумніви в тому, що саме він є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки мати дитини [PERSON] мала інтимні стосунки не тільки із позивачем, а також з іншим чоловіком. Вказані обставини можуть підтвердити свідки. Крім того, позивач вбачає відмінності у зовнішності між ним та дитиною. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2023 року було прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом. Було вирішено питання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.07.2023 було задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом [PERSON] - адвоката Біліченка О.О. та призначено у справі судово-генетичну експертизу. Проте, 18.09.2023 на адресу суду надійшло повідомлення судового експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Олександра Гоженка про неможливість проведення судової експертизи, у зв`язку із тим, що біологічні зразки, документ, що засвідчує сплату повної вартості проведення експертизи та дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів дослідження експерту надані не були. У судове засідання позивач за первісним позовом [PERSON] не з`явилася, через канцелярію суду, надала копію висновку експерта № СЕ-19/108-23/19397-БД від 22.12.2023, яку було проведено в позасудовому порядку, відповідно до якого ймовірність біологічного батьківства [PERSON] та дитини [PERSON] складає 99,999%. Позивач просила справу розглядати без її участі та без участі її представника, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач за первісним позовом у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від представника [PERSON] адвоката Біліченка О.О. надійшла заява про розгляд справи без їх участі. З урахуванням результатів проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи, позивач відмовляється від зустрічних позовних вимог, первинні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Від представника третьої особи Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд встановив, з 21.11.2003 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 01.12.2015 року ( а.с. 7). Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.2016 (а.с. 8). Факт батьківства також підтверджується висновком судового експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Тетяни Сєвальнєвої № СЕ-19/108-23/19397-БД від 22.12.2023 відповідно до якого ймовірність біологічного батьківства [PERSON] та дитини [PERSON] складає 99,999%. [PERSON] , [INFO] наразі є неповнолітньою та проживає разом з позивачкою. Даний факт не заперечується відповідачем. Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони мають неповнолітню доньку, яка після фактичного припинення подружніх відносин між сторонами проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідач як батько зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку до її повноліття. Відповідач працездатний, працює та має стабільний дохід, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. За таких обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, в тому числі, відсутній предмет спору. Враховуючи відповідну заяву позивача [PERSON] про відмовувід зустрічних позовних вимог, у зв`язку із доведенням факту його батьківства відносно неповнолітньої [PERSON] , суд вважає за можливе прийняти відмову від зустрічних позовних вимог, а провадження у справі за зустрічним позовом - закрити. Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Згідно з ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача за первісним позовом на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved