Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач через систему «електронний суд» подав даний позов, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 6000,00 грн, 3960,00 грн заборгованість за нарахованими процентами за п.1.2 договору, 12000,00 грн заборгованість за процентами за п.3.3 договору, судовий збір 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу 9000,00 грн. На обгрунтування позову зазначено, що 31.08.2021р. між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідач в той же день отримав 6000,00 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну карту суми кредиту зі сплатою відсотків 2,2% від суми кредиту за кожен день користування та 4% від залишки суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб сайті в мережі Інтернет https:\\\.ua або https:\\\.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. При цьому відповідач використав номер мобільного телефону [NUMBER] . Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 07.11.2023р. було відкрито провадження по справі та її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, ухвалою від 07.11.2023р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів і витребувано копії документів від АТ «Альфа-Банк». Позивачем подано заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказано, що він не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надав. Копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилалася на останнє відоме місце мешкання. У відповідності до ч. 8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. 31 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] було укладено договір №210831-27596-5, за яким [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн. строком на 30 днів з процентною ставкою 2,2% від суми кредиту за кожен день. Пунктом 3.3 кредитного договору встановлено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою 4% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування. Невід`ємною частиною даного договору є Правила надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті monetka.ua. Кредит надано шляхом перерахування коштів на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальнику. Кредитний договір позичальником було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 468731. (а.с.11-12) Згідно до розрахунку заборгованості, станом на 18.10.2023р. борг [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 21960,00 грн., який складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 6000,00 грн., простроченої заборгованості за несплаченими процентами 3960,00 грн. за користування кредитом з 31.08.2021р. по 30.09.2021р. у розмірі 2,2% за кожен день (а.с.14). Також, у позові вказано складову заборгованості 12000,00 грн. за несплаченими процентами відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставкою 4% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 01.10.2021р. по 19.11.2021, відповідно до ч.2 ст.625 УК України (а.с. 5). Разом заборгованість складає 21960,00 грн. Як вбачається з відповіді АТ «СЕНСБАНК» та виписки з банківського рахунку, картка [NUMBER] належить відповідачу [PERSON] , і 31.08.2021 року на його рахунок було зараховано 6000,00 грн. (а.с. 54-58) Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли прав та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Висновки, до яких дійшов суд, на підставі встановлених фактичних обставин та застосованих норм права. Як встановлено, відповідач заповнив відповідну заявку на отримання кредиту на сайті ТОВ «ФК «Ріальто», у тому числі зазначив номер мобільного телефону та номер своєї банківської карти, на яку має надійти позика. Товариство за результатами розгляду заявки надіслало Клієнту на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого відповідач підписав електронний договір. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. У подальшому, згідно відомостей АТ «Сенсбанк», відповідач отримав на свій картковий рахунок кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн. у день укладення кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості, кредитні кошти повернуті не були, і у відповідача виник борг на загальну суму 21960,00 грн., що складається з тіла кредиту та заборгованості з відсотків. За наведених обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Що стосується витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивач уклав із ФОП [PERSON] , який є адвокатом, договір про надання юридичних послуг №02/06.2022 від 02.06.2022р., за яким замовник та виконавець погодили у розділі 3, що послуги коштуватимуть: 8000 грн. за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника, 1000,00 грн. за складання адвокатського запиту, 1000,00 грн. за складання заяв та клопотань. У подальшому 07.07.2023р. позивач та ФОП [PERSON] склали акт приймання-передачі наданих послуг №138 вартістю у 180000 грн., що містить список з 40 виконаних дій щодо боржників за кредитними договорами, з якого вбачається складання позову та клопотання про витребування доказів стосовно [PERSON] вартістю 8000,00 грн., а також складання адвокатського запиту про витребування доказів вартістю 1000,00грн. Юридичні послуги за даним актом були сплачені позивачем 28.07.2023р. у вказаній сумі за платіжним дорученням №704 Відповідно до положень частини 3 ст. 141 ЦПК України: при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд враховує, що ціною позову в даному випадку є кредит у розмірі 6000,00 грн., і матеріали справи не містять відомостей про складання або перевірку адвокатом окремих розрахунків. Отже, з цього слідує висновок про те, що дана справа не відноситься до категорії складних справ і складання позовів та клопотань у своїй більшості є подібними. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, обгрунтованою та пропорційною сумою витрат на правову допомогу, яка була надана у даній справі є 3000 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial