Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

02 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовм позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 23 листопада 2016 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що зроблений актовий запис № 2064. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , 2017 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2022 року, сторони разом не проживають, відповідач виїхала за кордон і повертатись не збирається. Просить шлюб розірвати. 02.11.2023 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання двічі не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою реєстрації, причини неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не надала, зустрічний позов не пред`явила. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 23 листопада 2016 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 2064 (а.с.6). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Як стверджує позивач, сторони не знайшли взаєморозуміння між собою та фактично припинили шлюбні стосунки, з квітня 2022 року проживають окремо. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 56 СК України передбачає право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на даний час шлюб носить формальний характер, сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, позивач не бажає збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved