Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини в період догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Підставність вимог позивач обґрунтовує тим, що вони із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Дитина залишається проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років не надає, хоча є фінансово спроможним, інших аліментних зобов`язань не несе, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання, як дружини з якою проживає дитина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. У визначений судом строк відповідачем не було надано відзиву. Ухвалою суду від 12.10.2023 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив, що 22.05.2021 між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно з довідкою, виданою Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області від 22.06.2023 №4/261 (а.с.5), дитина [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути аліменти із відповідача на її користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а також на її утримання як дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлені судом вище обставини свідчать, що позивач наділена правом на звернення до суду із вищевказаними вимогами. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дитини, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду жодних заперечень проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі від 12.10.2023. Суд враховує, що відповідач є фізично здоровим чоловіком, який здатен працювати та отримувати заробітну плату (дохід), інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного суду не надано. З урахуванням обставин встановлених у судовому засіданні та обставин, які визначені ст.182 СК України, рівного обов`язку батьків щодо утримання їх спільних дітей, а також виключного права того з ким проживає дитина на вибір способу стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх спільної дитини у частці в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, що не досягла віку трьох років, суд враховує встановлені вище обставини, щодо стану здоров`я та матеріальної спроможності відповідача, обставини щодо проживання дитини з матір`ю, що презюмується. Суд бере до уваги, що подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, в силу приписів СК України, що регулюють вирішення даного питання, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. З урахуванням обставин встановлених у судовому засіданні суд вважає, що відповідач спроможний надавати позивачеві матеріальну допомогу на її утримання як дружини з якою проживає дитина, що не досягла віку трьох років у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки на спростування вказаних обставин суду не було надано жодних доказів відповідачем, а судом іншого не встановлено. Суд вважає, що такий розмір аліментів як на дитину так і на дружину, з якою проживає дитина, що не досягла трьох років відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку обох батьків щодо забезпечення умов життя та розвитку їх дитини, а також забезпечення прав дружини, з якою проживає дитина до досягнення трьох років. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, доведений належними доказами, відтак підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно правил ст. 180 СК України строк сплати аліментів визначений законодавцем на дитину - до досягнення дитиною повноліття, а на дружину, в силу правил ст.84 СК України, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved