Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що 20.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 4788,00 грн. На думку позивача, виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства, а тому не підлягає виконанню. Так, нотаріусом не встановлено безспірність суми заборгованості, не перевірено направлення боржнику письмових вимог. Звертає увагу, що виконавчий напис вчинено на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якими вносились зміни до вищевказаного Переліку, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.09.2019 року, зареєстрований у реєстрі за № 5831, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Ухвалою суду від 03.08.2023 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення примусового виконання виконавчого напису. Згідно ухвали суду від 06.11.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників. Судом встановлено наступні обставин. Виданим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Є.М. виконавчим написом від 20.09.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за № 5831, запропоновано стягнути з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке на підставі договору факторингу від 24.07.2018 року набуло право вимоги до боржника від ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», яке, у свою чергу, на підставі договору факторингу від 17.06.2015 року набуло права вимоги від ТОВ «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», яке набуло право вимоги до боржника згідно договору факторингу від 28.10.2014 року від ПАТ «Платинум Банк», суму заборгованості за договором від 01.06.2012 року в розмірі 4638,00 грн. та суму сплати за вчинення виконавчого напису в розмірі 150,00 грн., а всього - 4788,00 грн. Напис видано на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу неможливості застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позивачем вимог, суд виходить з передбачених положеннями ст. 2 ЦПК України принципів цивільного судочинства, що полягають, зокрема, у змагальності сторін , диспозитивності. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, судом встановлено, що кредитний договір від 01.06.2012 року нотаріально не посвідчувався. Надаючи оцінку всім доказам у взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини в обгрунтування заявлених вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є достатніми для визнання таких вимог виправданими, а тому, з огляду на вищезазначені порушення, допущені при вчиненні виконавчого напису, яким суд вважав необхідним надати оцінку у їх повній сукупності, позов підлягає до задоволення. Суд також стягує з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» судовий збір, сплачений при зверненні із позовними вимогами, а також при подані заяви про забезпечення позову, в загальній сумі 1610,40 грн.

Outcome: approved