Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] в особі представника адвоката Рощупкіна Сергія Вікторовича звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, в м. Севастополь Автономна Республіка Крим. Документами, що підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 17.04.2023 року так званим відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району міста Севастополя управління ЗАГС міста Севастополя , медичне свідоцтво про смерть серії 67 № 222012186 від 17.04.2023 , видане так званим ГБУЗС «СГБ СМЕ», довідка про смерть № С-01000 від 17.04.2023 року, видана так званим відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району міста Севастополя управління ЗАГС міста Севастополя . На підставі наявних у заявника документів зареєструвати смерть [PERSON] у встановленому законом порядку заявниця не може, тому звернулая до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися , представником заявника суду надано заяву про розгляд справи без їх участі , заяву підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник заінтересованої особи Заводський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Запоріжжі\~ Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Одеса)в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана заява про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують. Представник заінтересованої особи- Гуляйпільська міська об`єднана територіальна громада в особі Гуляйпільської міської ради в судове засідання не з`явився , причину неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Законом України " Про забезпечення прав і свобод громадян і правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 р. № 1207 визначено , що Автономна Республіка Крим та місто Севастополь - тимчасово окупована територія , яка є невід`ємною частиною України з 20.02.2014 року та на територію якої, відповідно до ст. 4 вказаного закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа про смерть встановленої форми , виданного закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою ; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Положеннями ч.1,2 ст.\~317\~ ЦПК\~України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Факт родинних\~ відносин\~між заявницею\~та \~ [PERSON] \~ \~ підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~ [PERSON] ,\~серії \~ [NUMBER] ,\~ виданого\~повторно 13.09.2023\~ \~ року\~ Олександрівським\~відділом державної\~реєстрації \~актів цивільного\~стану у\~місті Запоріжжі\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~(а.с.9).\~Факт зміни\~прізвища матері\~заявниці з\~« [PERSON] » на\~« [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Факт зміни прізвища заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.06.2008 ( а.с. 10) . Документами , що підтверджують факт смерті [PERSON] , [INFO] є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 17.04.2023 року так званим відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району міста Севастополя управління ЗАГС міста Севастополя( а.с.5) , медичне свідоцтво про смерть серії 67 № 222012186 від 17.04.2023, видане так званим ГБУЗС «СГБ СМЕ»(а.с.6), довідка про смерть № С-01000 від 17.04.2023 року, видана так званим відділом запису актів громадянського стану Нахімовського району міста Севастополя управління ЗАГС міста Севастополя (а.с.7). Суд, даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих йому на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази разом з іншими доказами, у їх сукупності, та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, так як встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє в подальшому реалізувати її спадкові права. Встановлення факту смерті [PERSON] ,\~ [INFO] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть українського зразка та оформлення спадщини . Таким чином, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved