Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №3608500811/454366 від 04.08.2021 в розмірі 30000 грн., та понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 04.08.2021 між ТзОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3608500811/454366. Кредитний договір було підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 19.04.2022 між ТзОВ «ГОУФІНГОУ» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19042022-Г, у відповідності до умов якого ТзОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає), ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Позивач вказує, що 19.04.2022 набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 30000 грн., з яких 7500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалися нарахування штрафних санкцій. Зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого обов`язку не повернув наданий йому кредит в строки передбачені кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.08.2021 між ТзОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3608500811/454366. Кредитний договір було підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний телефон відповідача (а.с.5-6). Згідно умов зазначеного кредитного договору, товариство надає відповідачу фінансовий кредит в розмірі 7500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів тобто до 02.09.2021. За користування кредитом відповідач сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки фіксована. Кредит надається відповідачу у безготівковій формі у національній валюті, на реквізити платіжної банківської картки, вказаної відповідачем. Судом встановлено, що сторони погодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі ї прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Встановлено, що ТзОВ «ГОУФІНГОУ» виконало умови договору та надало відповідачу кредит у розмірі 7500 грн., шляхом перерахування коштів на банківську карту [PERSON] , що підтверджується додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №3608500811/454366 від 04.08.2021 (а.с.7), інформаційною довідкою №1721/08 від 31.08.2023 (а.с.9). Встановлено, що 19.04.2022 між позивачем та ТзОВ «ГОУФІНГОУ» було укладено договір факторингу №19042022-Г, у відповідності до умов якого ТзОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає), ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.10-11) Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору Судом встановлено, що 19.04.2022 ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача в сумі 30000,00 грн. за кредитним договором №3608500811/454366, з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 (а.с.13), актом прийому-передачі реєстру боржників з договором факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 (а.с.12). Встановлено, що з моменту набуття права грошової вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №3608500811/454366 від 04.08.2021 за період з 19.04.2022 по 30.09.2023 (а.с.14). Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. З матеріалів справи судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останій не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів, ні нарахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №3608500811/454366 від 04.08.2021 в розмірі 30000 грн., з яких: 7500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оскільки, відповідач [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позову позивачем сплачено 2684 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №47291 від 24.10.2023. Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 1342 грн., а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1342 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved