Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

27 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року по справі 755/28532/14-ц шлюб розірвано. Повнолітня донька навчається на денній формі навчання, проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні, відповідач добровільно допомоги на утримання доньки на час її навчання не надає. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2023 року головуючим суддею у справі визначено Рибалку Ю.В. Ухвалою судді від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника надійшла до суду заява про розгляд прави за її відсутності та відсутності позивача, в якій вона позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, 10 липня 2004 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року по справі 755/28532/14-ц шлюб розірвано. Від шлюбу у сторін є повнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.2005, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві. В обґрунтування позову позивач стверджує, що після того як вони з відповідачем припинили подружні відносини, донька проживає разом із нею та повністю перебуває на її утриманні. Згідно з довідкою від 09.10.2023 № 0210 [PERSON] з 30.09.2023 навчається у Київському університеті культури на денній формі навчання. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних спірних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За нормами статті 198 СК батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як передбачено ст. 199 цього Кодекс у, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст. 201 СК України). У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину на її навчання, враховуються обставини, викладені у статті 182 СК України. Під час розгляду справи судом встановлено, що донька сторін є повнолітньою, навчається в учбовому закладі, і відповідно ч. 3 ст. 199 СК України, має право на звернення до суду з даним позовом. Крім того, вона навчається на денній формі навчання, враховуючи навчальний процес, - позбавлена можливості працювати і потребує матеріального утримання від своїх батьків. При цьому, судом враховуються обставини, на які посилається позивач - витрати, пов`язані з її навчанням, харчуванням, придбанням одягу, підручників, оплатою проїзду до навчального закладу. Батьки є працездатними, мають можливість надавати допомогу доньці на час її навчання до досягнення нею 23 років. Таким чином, позов [PERSON] підлягає до задоволення з вище наведених підстав. При постановленні судового рішення за результатами розгляду справи, судом враховуються висновки Верховного Суду, викладені у постановах по справах: №346/103/17 від 23.01.2019, №644/3610/16-ц від 17.04.2019, №622/373/16-ц від 29.01.2018, №559/379/17-ц від 20.08.2018. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ст. 430 ЦПК України). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, необхідно з відповідача стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач при подачі до суду цього позову, відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати таких судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved