Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АВАЛІСТ" звернувся досуду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 26235 грн. 53 коп. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 жовтня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2026543375, за яким банк надав, а позичальник отримав кредит у розмірі 36389 грн. строком до 10 жовтня 2021 року зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом - 0 % від суми кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануітетних платежів - згідно графіку платежів. Підписанням кредитного договору позичальник заявив та гарантував, зокрема, що ознайомлений з паспортом кредиту, отримав примірник кредитного договору з усіма додатками, в тому числі графік платежів, інформований про умови кредитування, в тому числі з умовами відповідальності, отримав послуги банку з видачі кредиту, надав згоду на відступлення права вимоги за кредитним договором. 17 грудня 2021 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АВАЛІСТ" уклали договір факторингу № 17/12/21. Згідно реєстру боржників № 1 до договору факторингу, боржник станом на 17 грудня 2021 року має заборгованість по кредитному договору у розмірі 26235 грн. 53 коп. з яких: 18591 грн. 11 коп. - сума заборгованості за основною сумою кредиту; 2 грн. 73 коп. - сума заборгованості за відсотками по кредиту; 7641 грн. 69 коп. - сума по сплаті комісії по кредиту. Таким чином, 17 грудня 2021 до позивача перейшли права вимоги по кредитному договору № 2026543375 від 10 жовтня 2019 у сумі 26235 грн. 53 коп. 17 грудня 2021 АТ «ОТП Банк» направив СМС повідомлення відповідачу про відступлення права вимоги за кредитним договором до ТОВ «ФК «АВАЛІСТ». З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК» АВАЛІСТ» за кредитним договором № 2026543375 від 10 жовтня 2019 року у сумі 26235 грн. 53 коп. Ухвалою судді від 16 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. 10 жовтня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2026543375, за яким банк надав, а позичальник отримав кредит у розмірі 36389 грн. строком до 10 жовтня 2021 року зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом - 0 % від суми кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01 % річних. Відповідно до п. 2 договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку № 1 до кредитного договору. 17 грудня 2021 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АВАЛІСТ" укладено договір факторингу № 17/12/21, відповідно до якого останній має право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «ОТП Банк», в тому числі щодо боржника [PERSON] . Відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 17 грудня 2021 року має заборгованість по кредитному договору у розмірі 26235 грн. 53 коп. з яких: 18591 грн. 11 коп. - сума заборгованості за основною сумою кредиту; 2 грн. 73 коп. - сума заборгованості за відсотками по кредиту; 7641 грн. 69 коп. - сума по сплаті комісії по кредиту. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (договір кредиту). При укладенні договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як визначено ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як визначено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачем доказів на спростування доводів представника позивача суду не надано. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти не повернуто банку, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів. Також представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 5000 гривень. Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 2ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем надано договір про надання правової допомоги, акт надання послуг та платіжну інструкцію, згідно якої позивачем сплачено 5000 гривень на підставі договору про надання правової допомоги. Враховуючи, вищезазначене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 гривень витрат на професійну допомогу, підстав для відмови та зменшення витрат на правничу допомогу суд не вбачає. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2684 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved