Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з заявою про визнання безвісно відсутнім свого брата, [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] послався на те, що 24.02.2022 [PERSON] призваний по мобілізації [INFO] . 07.09.2022 року [PERSON] під час обстрілу з боку збройних сил Російської федерації та нападу на позиції диверсійної групи противника поблизу с. Зайцево Донецької області зник безвісти. 25.09.2022 за заявою батька [PERSON] було відкрите кримінальне провадження, яке внесено в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Станом на 03.11.2023 [PERSON] перебуває в державному розшуку України. Відомостей про місцезнаходження [PERSON] немає з дня його зникнення. За місцем проживання він не з"являвся, тому заявник вимушений був звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 08.11.2023 року прийнято заяву до провадження суді в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник та представник заявника не з`явились, представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заяву про визнання особи безвісно відсутньою підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Війська частина [NUMBER] , в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи Військова частина [NUMBER] , в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи Військова частина [NUMBER] , в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву про визнання особи безвісно відсутньою підтримав, не заперечив проти її задоволення. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву про визнання особи безвісно відсутньою підтримала, не заперечила проти її задоволення. Відповідно до ч. 2 \~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є братом [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.27-28). Відповідно до довідки виданої Начальником сектору РЗО ВКП Обухівського рУП ГУ НП в Київській області 25.09.2022 року було внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ч. 1\~ст. 115 КК України. (а.с. 11). Відповідно до акту службового розслідування військової частини [NUMBER] від 06.02.2023 встановлено факт зникнення безвісти солдата [PERSON] , що виник 07.09.2022 року, згідно з вимогами ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», вказана подія сталася під час проходження служби за мобілізацією в Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в ЗСУ. (а.с. 12-21). Відповідно до доповіді командира військової частини [NUMBER] № 01/1827 від 07.09.2022 року по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата [PERSON] повідомлено, що 07.09.2022 під час ведення оборонного бою з військами російської федерації, 4 стрілецька рота 2 стрілецького батальйону військової частини [NUMBER] зник безвісти солдат [PERSON] . Були організовані пошуки в районі міста Костянтинівка Донецької області, пошуки результатів не дали. Солдат [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно до витягу з наказу №1178 від 06.02.2023 за результатами службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] , встановлено факт зникнення безвісти солдата [PERSON] , що виник 07.09.2022 року, згідно з вимогами ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», вказана подія сталася під час проходження служби за мобілізацією в Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в ЗСУ. (а.с.40-44). 26.10.2022 направлено [PERSON] сповіщення сім`ї №44 від [INFO] про те, що 07.09.2022 під час артилерійського обстрілу зі сторони рф, зник безвісти її чоловік [PERSON] , який був на виконанні бойового завдання в ході бойових дій. (а.с. 10). За правилами п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України. Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування. За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність». У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем служби та свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування [PERSON] , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів. Приписами ч. 1 ст.309 ЦПК України визначено: у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved