Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

12 січня 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ФК «Профіт Капітал» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, на обґрунтування якої зазначивши, що 15.12.2019 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 8292334 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 5000 грн, які вона зобов`язалася повернути Кредитодавцю протягом 29 днів та сплатити проценти за користування ними (далі - Договір позики). Кредитодавець на виконання умов Договору позики надав [PERSON] грошові кошти. Проте позичальник своїх зобов`язань за Договором позики належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 29.05.2020 року становить 14 104,42 грн. та складається із: заборгованості за основним боргом - 5000 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами - 2320 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику - 2500 грн., заборгованості за 3% річних - 759,04 грн.; заборгованості за інфляційними втратами - 3525,38 грн. 03.04.2017 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 03042017 та на його виконання 29.05.2020 року підписано Реєстр прав вимоги № 101, відповідно до якого право вимоги за Договором позики перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Таким чином, сума невиконаних [PERSON] за взятими на себе кредитними зобов`язаннями становить 14 104,42 грн. та вказані кошти відповідач повинна була сплатити в користь нового Кредитора, однак остання борг не повертає. У зв`язку з цим, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на суму заборгованості здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» суму заборгованості в розмірі 14 104,42 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2481 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. В судове засідання, коли надавалось вступне слово, представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника позивача. Крім того, представник позивача - адвокат Мартиненко В.В. в своїх письмових поясненнях від 10.03.2023 року, зокрема зазначив, що 15.12.2019 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 8292334 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 5000 грн, які вона зобов`язалася повернути Кредитодавцю протягом 29 днів та сплатити проценти за користування ними. [PERSON] на електронну пошту надійшов одноразовий ідентифікатор, відображений в реквізитах договору, за допомогою якого відбулося укладення електронного договору. Без отримання листа на електронну адресу, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, Договір позики не міг бути укладений. Таким чином, сторонами було дсягнуто всіх істотних умов договору та підписання відбулося за допомогою одноразового ідентифікатора, який відповідач отримала на електронну пошту. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак забезпечила в судовому засіданні участь свого представника - адвоката Венделя О.М., який з урахуванням відзиву на позовну заяву позовні вимоги не визнав повністю, та зокрема зазначив, що факт укладення спірного Договору позики відповідач [PERSON] заперечує. Так, позивачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не надано суду її заяви, з якої б убачалось бажання отримати кредит та його розмір, а будь-які відомості про зазначення номеру платіжної карти, на яку мали бути зараховані кредитні кошти, відсутні. Також позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме належним їй електронним цифровим підписом підписано Договір позики, оскільки ані відомості про сертифікацію ключа ЕЦП, ані відомості про особистий ключ підписувача, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті до позовної заяви, не долучено, не надано оригінал кредитного договору, не надано доказів того, яким саме одноразовим ідентифікатором був підписаний договір позики. У свою чергу, наданий ТОВ «ФК «Профіт Капітал» лист від ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 08.11.2021 року № 08/11-2021-5 не є первинним обліковим документом, який би доводив отримання [PERSON] кредитних коштів. Одночасно з цим вказує, що Договір факторингу № 03042017 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладеним 03.04.2017 року, в той час, коли спірний Договір позики датований 15.12.2019 року, а тому жодних правових підстав вважати, що позивач набув право вимоги за спірним правочином немає. Враховуючи наведене, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши вступне слово представника відповідача - адвоката Венделя О.М., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15.12.2019 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 8292334 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов (а.с. 6-7). Відповідно до п. 2 Договору позики Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 5000 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (проценти) від суми позики. Сторони визначили, що строк позики (строк Договору) складає 29 днів. Базова процентна ставка 1,60 % в день. Розмір процентів на прострочену позику складають 2,70% в день. Згідно з п. 5 Договору позики, - цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 4.2. Договору позики Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ («Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Кредитодавець на виконання умов Договору позики надав Позичальнику грошові кошти у сумі 5000 грн строком до 13.01.2020 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Важливо, щоб електронний договір містив усі істотні умови для відповідного виду договору, необхідно розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до ч. 1\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Суд дійшов висновку про те, що договір позики підписаний Боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Суд вважає доведеним, що [PERSON] на веб сайті ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» https://mycredit.ua/ через особистий кабінет надала всі необхідні дані для встановлення особи та оформлення договору, зокрема: інформацію щодо свого імені, номеру телефону, адреси доставки об`єкта оренди, реквізити документа, що посвідчує його особу, електронну адресу. Позичальник у електронній формі через сайт Кредитодавця (особистий кабінет) шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, котрий було надіслано Орендарю (через телекомунікаційну систему) в електронному повідомлені - надісланому на електронну адресу (e-mail), вказаний під час складання заявки, а саме: вказаний в наданій довідці, підписала Договір позики № 8292334, що відповідно до\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~свідчить про укладення договору. Отже, ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] , уклавши 15.12.2019 року Договір позики № 8292334, досягали згоди щодо усіх істотних умов правочину. Як уже зазначалося, ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» свої зобов`язання за Договором позики виконав належним чином та перерахував на рахунок [PERSON] 5000 грн. З довідки, виданої ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС», за вих. №08/11-2021-3 від 08.11.2021 року, вбачається, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФІНЕКСПРЕС», відповідно до умов Договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Товариством та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», 15.12.2019 року здійснило успішно переказ в сумі 5000 грн на ім`я [PERSON] , договір № 8292334 від 15.12.2019 року, номер платежу 6371203247360415592345096 (а.с. 8). Проте позичальник своїх зобов`язань за Договором позики належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість. 03.04.2017 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та позивачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 03042017 (а.с. 15-22). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу, - Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а Новий кредитор зобов`язується їх прийняти. 29.05.2020 року між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 101, відповідно до якого право вимоги за Договором позики № 8292334 від 15.12.2019 року перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Твердження представника відповідача на те, що переходу до позивача права вимоги за вищевказаним Договором позики не відбулося, оскільки Договір факторингу № 03042017 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений 03.04.2017 року, тобто фактично до укладення спірного правочину, не заслуговує на увагу, оскільки п. 4.1. Договору факторингу визначено, що право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора саме з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги у формі, наведеної в Додатку № 3 до цього Договору, а не з дати укладення Договору факторингу № 03042017 від 03.04.2017 року. Крім того, відповдіно до додаткової угоди № 1 від 28 грудня 2017 року до Договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року змінено п. 8.2 Договору факторингу № 03042017 від 03 квітня 2017 року та викладено його в такій редакції: «8.2 Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2017 року. Якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна із сторін письмово не повідомить іншу про намір розірвання Договору, Договір продовжується на період по 31.12.2018 року (включно), а в подальшому на кожен наступний календарний рік». Відповідно до\~ст.\~1078\~ЦК України\~предметом договору\~факторингу може\~бути право\~грошової вимоги,\~строк платежу\~за якою\~настав (наявна\~вимога),\~а також\~право вимоги,\~яке виникне\~в майбутньому\~(майбутня\~вимога). Майбутня вимога\~вважається переданою\~фактору з\~дня виникнення\~права вимоги\~до боржника.\~Якщо передання\~права грошової\~вимоги обумовлене\~певною подією,\~воно вважається\~переданим з\~моменту настання\~цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Наведене свідчить про ту обставину, що саме з 29.05.2020 року до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за Договором позики за Реєстром передачі прав вимоги № 101, тобто тоді, коли між його сторонами (ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] ) вже виникли та існували правовідносини з приводу кредитування (позики). За правилами статей\~525,\~526\~і\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З вищенаведеного вбачається, що [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання за умовами Договору позики № 8292334, укладеного 15.12.2019 року між нею та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а тому з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним правочином, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн., та заборгованості за процентами - 2320 грн. Що стосується нарахування кредитором прострочених процентів за порушення строків повернення кредитних коштів, то слід врахувати правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якими визначається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. За такого вимога позивача про стягнення нарахованих процентів за ставкою 2,70% за кожен день прострочення зобов`язання після закінчення строку дії договору задоволенню не підлягає, хоча ця умова і була узгоджена з позичальницею у пункті 2 договору позики. У своєму позові ТОВ «ФК «Профіт Капітал» також ставить питання про стягнення з [PERSON] 3% річних та інфляційних втрат, які нараховує за період з 29.05.2020 року по 27.12.2022 року. Однак, вищевказані вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Згідно\~зі ст. 625 ЦК України\~Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1\~ст. 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року\~в Україні введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який триває і на даний час. Відповідно до\~ст.\~26\~ЗУ «Про\~правовий режим\~воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Пунктом 18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, починаючи з 24.02.2022 року та до завершення введеного на території України воєнного стану, нарахування 3% річних та інфляційних втрат за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання забороняється. За наведених обставин, вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат обґрунтованими є лише за період з 29.05.2020 року по 23.02.2022 року включно, а саме: - Розрахунок 3 % річних: Розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році] Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. РозрахунокКількість днівПроценти Період розрахунку: з\~29.05.2020\~року по\~31.12.2020\~року - 217 днів [Проценти] = 7\~320,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 217 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 130,20\~грн.217130,20 Період розрахунку: з\~01.01.2021\~року по\~31.12.2021\~року - 365 днів [Проценти] = 7\~320,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 219,60\~грн.365219,60 Період розрахунку: з\~01.01.2022\~року по\~23.02.2022\~року - 54 дні [Проценти] = 7\~320,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 54 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 32,49\~грн.5432,49 Таблиця результату: Період розрахункуКількість днівСума боргуПроцентна ставкаПроценти 29.05.2020\~-\~31.12.20202177\~320,003,000%130,20 01.01.2021\~-\~31.12.20213657\~320,003,000%219,60 01.01.2022\~-\~23.02.2022547\~320,003,000%32,49 Разом636 382,29 Сума нарахованих процентів:\~382,29\~грн. - Розрахунок інфляційних втрат: Розраховується за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] ? [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу. [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період. РозрахунокСукупний індекс інфляціїІнфляційні нарахування У період з\~01.06.2020\~року по\~23.02.2022\~року індексація на суму\~7\~320,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% = 116,769% (за період Червень 2020 - Лютий\~2022) [Інфляційні нарахування] = 7\~320,00 грн. (сума боргу) ? 116,769% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 7\~320,00 грн. (сума боргу) = 1\~227,52\~грн.116,769%1\~227,52 Таблиця результату: Період розрахункуВраховано індекси інфляції, за періодСукупний індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїІнфляційні нарахування 01.06.2020\~-\~23.02.2022Червень 2020 - Лютий\~2022116,769%7\~320,008\~547,521\~227,52 Разом1\~227,52 Сума збитків від інфляції:\~1\~227,52\~грн. Отже, за прострочення взятих не себе зобов`язань за Договором позики № 8292334 від 15.12.2019 року стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» підлягають 382,29 грн. 3% річних та 1227,52 грн. інфляційних втрат. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення з відповідачем [PERSON] . Договору позики. Вказані обставини відповідач та її представник не спростували належними та допустимими доказами. Доводи представника відповідача про те, що позивач не довів, що телефон чи електронна пошта, на який надіслано одноразовий пароль-ідентифікатор належить відповідачу, на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують обов`язку відповідача довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх заперечень, що є його процесуальним обов`язком у силу статей\~12,\~81 ЦПК України. Щодо доводів представника відповідача про те, що позивач не надав оригіналу електронного договору позики, а тому наданий доказ є недопустимим, не заслуговують на увагу з огляду на таке. Згідно з частинами 12, 13 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір,\~укладений шляхом\~обміну електронними\~повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими\~наслідками прирівнюється\~до договору,\~укладеного у\~письмовій формі. Кожний примірник\~електронного документа\~з накладеним\~на нього\~підписом,\~визначеним статтею\~12\~цього Закону,\~є оригіналом\~такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. У постанові Верховного Суду від 29.01.2021 року у справі №922/51/20 був сформульований правовий висновок, відповідно до якого учасник справи на обгрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ у таких формах: оригінал; електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Наведені правові позиції Верховного Суду грунтуються на презумпції свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванянм вимог законодавства. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладення договору саме такого змісту. \~ \~ \~ \~ Позивачем була надана паперова копія Договору позики, укладеного з відповідачкою в електронній формі, яка підписала його електронним підписом, використовуючи одноразовий ідентифікатор. З урахуванням наведених норм матеріального права слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є укладеним у листовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). При зверненні до суду копії наданих документів належним чином були завірені позивачем, а тому суд вважає завірену паперову копію Договору позики належним та допустимим доказом. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд дійшов висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та АО «Правовий Діалог» було укладено Договір про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року та Додаткову угоду до вказаного договору №4 від 01.11.2022 року, за умовами якого адвокат взяв на себе зобов`язання з приводу надання правничої допомоги в суді. Як вбачається із Акту прийому-передачі наданої правової допомоги № 3 від 06.12.2022 року, який є Додатком № 4 до Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року, АО «Правовий Діалог» в межах розгляду даної справи було надано правничі послуги загальною вартістю 5000 грн., з яких: консультації, погодження правової позиції, вивчення документів кредитної справи, складення позовної заяви. (а.с. 26). Факт сплати позивачем на користь АО «Правовий Діалог» 5000 грн. на виконання Договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року підтверджується платіжною інструкцією № 10077 від 15.12.2022 року (а.с. 28). З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, а тому вони підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимоги, а саме слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3 165,61 грн. (8929,81 грн. (сума задоволених вимог) х 5000 грн. (витрати на правову допомгу) / 14104,42 (заявлена сума позову). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. \~ \~ \~ \~ Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, враховуючи, що позов задоволено частково, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1570,77 грн. судового збору (8929,81 грн. (сума позову задоволена судом х 2481 грн (сума сплаченого судового збору) / 14104,42 грн. (загальна сума позову). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial