Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 13614, про стягнення з позивача на користь відповідача (який на той час іменувався як "АТ Альфа-Банк") заборгованості за кредитним договором №630943674 від 06.06.2018 року в загальному розмірі 26 271 грн. 87 коп. та 650 грн. плати за вчинення виконавчого напису. На підставі зазначеного виконавчого напису постановами приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області\~Витвицького В. В., від 10.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66461070. 25.07.2022 року вказаним приватним виконавцем винесено постанову № 66461070 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням. Позивач вважає, що цей виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки будь-яких кредитних договорів ним не укладалося і у нього відсутні будь-які фінансові зобов`язання перед відповідачем. Тому позивач просить визнати цей виконавчий напис таким, що\~ не\~підлягає\~виконанню, та на підставі ст.1212 ЦК України стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 26 2771, 87 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 25.08.2023 року представник позивача, адвокат Гайдажний\~А.В.\~надіслав\~електронною поштою клопотання про розгляд\~справи\~ без\~його\~та\~ позивача участі,\~а також\~\~про згоду на розгляд справи в заочному порядку (а.с. 34). Представник відповідача в\~ судове засідання повторно не з`явився, 25.08.2023 року подав відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнав. В обгрунтування безспірності вимог нотаріусу було надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством України та підтверджують безспірність заборгованості за Договором, які знаходяться в нотаріальній справі. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стятувачем було дотримано усіх вимог законодавства, що ставляться до вказаної нотаріальної дії. Зважаючи на викладене, твердження позивача, що заборгованість не є безспірною, помилкові, оскільки від дати надіслання вимоги про погашення заборгованості пройшло 30 днів, заборгованість погашена боржником не була, а тому вимоги заявника на вчинення виконавчого напису були безспірними, на основі чого і нотаріусом був вчинений виконавчий напис. В позовній заяві позивач не вказує в чому саме полягає спірність заборгованості, не надає власного контррозрахунку заборгованості або будь- яких інших доказів на спростування суми боргу за кредитом або ж порушення процедури вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. Оскільки, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус діяв згідно наданих йому повноважень та в межах процедур, визначених законами та підзаконними нормативно-правовими актами, то за відсутності відповідних доказів неправомірності дій нотаріуса, немає підстав вважати, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства. Представник відповідача також зазначає, що вартість послуг на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, є явно завищеною порівняно зі складністю справи, та обсягом наданих послуг, а також є неспівмірною із сумою заборгованості в розмірі 33876,66 грн., яку стягнуто оспорвюваним виконавчим написом. Вказане свідчить про зловживання позивача та його представника своїми правами. Крім того, в матеріалах справи відсутній детальний опис робіт, наданих послуг, виконаних адвокатом. Дана справа не є складною, інформація про час, витрачений адвокатом у даній справі, відсутня, сума боргу за виконавчим написом є незначною, значення справи для сторін не є вагомим, оскільки у випадку задоволення позову борг залишатиметься непогашеним, а кредитор вправі буде звернутись до суду із позовом про стягнення такого боргу, тобто в даній справі спір між сторонами не буде вирішено остаточно, а тільки буде скасовано документ, на підставі якого здійснюється примусове виконання обов?язку. Однак, такий доказ як договір про надання правничої допомоги із зазначенням погодженої сторонами суми винагороди адвоката представник позивача мав можливість надати разом із позовом, чого зроблено не було. Зважаючи на викладене, представник відповідача\~ просить\~розгляд \~сприв \~проводити \~у його\~відсутності,\~ відмовити\~ в\~ \~задоволенні \~позовних \~вимог,\~ а\~ \~у випадку\~задоволення позову\~ -\~ зменшити\~ заявлений\~ позивачем\~ розмір\~витрат на\~ професійну\~ правничу\~допомогу на\~80\~відсотків (а.с.41). В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2\~ ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області від 03.10.2023 року змінено назву відповідача з "акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" на "акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (а.с.76,\~77).\~ Судом встановлено, що 22.06.2021 року вказаний приватний нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № № 13614, про стягнення з позивача на користь "АТ Альфа-Банк" заборгованості за кредитним договором № 630943674 від 06.06.2018 року в загальному розмірі 26 271 грн. 87 коп. (7 985 грн. 04 коп.\~- заборгованість\~за тілом кредиту;\~17\~975 грн. 35 коп.\~-строкова заборгованість\~за\~сумою кредиту, 311 грн. 48 коп. - строкова заборгованість за сумою\~ кредиту\~ та\~650\~грн.\~плати\~за\~вчинення\~даного\~виконавчого\~напису (а.с.18)). Судом також встановлено, що на підставі зазначеного виконавчого напису постановами приватного виконавця вищевказаного вказаного відділу державної виконавчої служби Витвицького В.В. від 10.08.2021 року відкрито виконавче провадження № 66461070, стягнуто виконавчий збір в розмірі 2692 грн. 18 коп. та постановою від 18.08.2021 року № 66461070 зврнуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.8,16). 25.07.2022 року вказаним приватним виконавцем винесено постанову № 66461070 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням зазначеного виконавчого напису (а.с. 9). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється \~Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172\~(далі - Перелік). Згідно зіст. 87 цього Закону\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно дост.88 Закону України «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій. Зокрема, серед таких документів пункт 1 цього Переліку передбачає нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року (справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21) вкзано наступне. Постановою № 662 зазначений Перелік документів доповнено\~після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 вказану постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та від 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. \~Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексуУкраїни особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Зобов`язання виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна і у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів) (постанова Верховного Суду від 08 вересня 2021 року по справі № справа № 201/6498/20). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Таким чином, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.10.2021р. у справі № 623/363/20 є посилання на те, що сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Відповідно до положень ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, стороною відповідача вказаного обов`язку не виконано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також (як наслідок) для повернення позивачу грошових коштів, стягнутих з нього на користь відповідача, в процесі примусового виконання оспорюваного виконавчого напису. Питання про розподіл судових витрат стороною позивача не заявлено. Тому суд не вирішує даного питання. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій (а.с.21) на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Розмір судового збору суд визначає, виходячи з 2 позовних вимог, які суд задовольняє. На підставі наведеного,\~ ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» , ст.1212 ЦК України, \~та,

Outcome: approved