Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

07 вересня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.10.2018 та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. 13.05.2016 року шлюб було розірвано відповідно до рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.10.2018 у справі №589/192/18 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн, починаючи з 18.01.2018 року і до повноліття дитини. Сума аліментів що стягується з відповідача на дитину в розмірі 1500 грн недостатня для забезпечення потреб та належного утримання сина, оскільки постійно підвищуються ціни, потреби зростають. Позивачці все тяжче самостійно забезпечувати дитину всім необхідним. В зв`язку з цим позивач вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частину від доходу. Крім того, батько дитини не хоче відшкодовувати витрати на розвиток сина (репетиторів), і на його оздоровлення. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила, що з дати ухвалення рішення про стягнення аліментів минув значний час, син став дорослішим та потребує більших матеріальних витрат на його утримання. В умовах збільшення рівня цін, розмір стягуваних аліментів є вкрай недостатнім для забезпечення елементарних потреб дитини. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог в тій частині, в які просить позивачка. Вважає достатньою сумою для забезпечення дитини 3000-3500 грн на місяць. Погоджується з тим, що сума аліментів, яка стягується з нього зараз не є достатньою для забезпечення дитини всім необхідним, однак, вважає, що 1/4 частина від його заробітку це забагато, враховуючи той факт, що син, коли відповідач вдома, мешкає у нього, і він також витрачає кошти на продукти для нього, розваги, купує все, що потрібно дитині. Стверджує, що щомісячно витрачає на сина не менше 7-8 тисяч, купує подарунки, велосипед, самокат, на новий рік подарував Х-Bох, колонки, загалом витративши 8 800 грн. Також оплачує репетитора, при цьому обговорював з позивачкою розділити ці витрати навпіл, оскільки не може сам все оплачувати, однак згоди в цьому питання не знайшли. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008, який розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2016 року. (а.с.8). [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.2010. (а.с.7). Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.10.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн, починаючи з 18.01.2018 і до повноліття дитини. (а.с.9). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2018, старшим державним виконавцем Шосткинського ВДВС відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого листа № 589/192/18 виданого 05.12.2018 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн, починаючи з 18.01.2018 і до повноліття дитини. (а.с.12-13) З довідки про доходи № 5 від 18.12.2023 року вбачається, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді бухгалтера, за період з 18.05.2023 по 30.11.2023 сума її доходу складає 48 260 грн 87 коп. (а.с.38) З письмових матеріалів, які позивач додатково надала, а саме: виписки по картці/рахунку позивача за період з 01.07.2023 по 18.12.2023, згідно якої сума витрат за вказаний період складає 93 223 грн 50 коп. (а.с.28-35) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а саме ст.ст. 182 - 184 СК України. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Законом визначений мінімальний гарантований розмір аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України), що станом на день розгляду справи становить 1 416 грн 50 коп. А згідно з цією ж статтею СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину дорівнює розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та станом на день розгляду справи, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» такий становить 2833 грн. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У будь-якому випадку визначений судом у 2018 році розмір аліментів значно менше рекомендованого та, за переконанням суду, не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Вказане дає суду підстави вважати, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у 2018 році матеріальний стан позивача, як отримувача аліментів, погіршився. При цьому, встановлено, що відповідач є працездатною особою молодого віку, військовослужбовцем та має стабільний дохід, інших утриманців не має, дані щодо його незадовільного стану здоров`я у суду відсутні та сам відповідач про такі обставини не зазначав. В той же час, спільний син сторін проживає разом з матір`ю та в більшій мірі тягар утримання дитини у даному випадку покладено саме на неї, що є очевидним, враховуючи розмір отримуваних аліментів, значне підвищення цін на товари та послуги, а також з урахуванням приведених позивачем загальних витрат (при цьому суд приймає до уваги, що розрахунок витрат позивача не є детальним, оскільки грунтується на виписці по карті позивача, а тому вважати суму таких витрат в повній мірі витратами на потреби дитини не доцільно). В свою чергу відповідач, посилаючись на понесення щомісячних витрат на дитину у розмірі 7000-8000 грн, таких обставин не довів. Долучені відповідачем до справи скріншоти, дають суду підстави вважати, що батько періодично надає сину кишенькові кошти, шляхом поповнення банківської картки, якою користується дитина, дарує йому подарунки, приймає участь в оплаті послуг репетитора, однак такі витрати є додатковими та для них визначено окремий порядок сплати/стягнення, передбачений ст. 185 СК України, а отже ці фактори не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів та способу їх стягнення. Таким чином, беручи до уваги вищевикладені норми закону, погіршення матеріального стану позивача, як отримувача аліментів, а також те, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття у обсязі, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а відповідач є особою працездатного віку, при цьому на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 к. На підставі викладеного та

Outcome: approved