Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

12 жовтня 2023 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник адвокат Мужик Н.Т., посилаючись на статті 16, 20, 11, 626-628, 526, 610, 612, 615, 1048, 1054 ЦК України, просить: - стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 631218662 у розмірі 36 656,16 гривень; - стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 06.08.2019 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631218662. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувалась в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, остання зобов`язана достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. З метою досудового, добровільного врегулювання спору, на адресу позичальника було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишилась не виконаною. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 36 656,16 гривень, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України з відповідача на користь позивача. Ухвалою судді від 09 листопада 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06 грудня 2023 року. Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року судовий розгляд справи було відкладено на 18 грудня 2023 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України. Позивач у призначене судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду в системі «Електронний суд» від представника позивача адвоката Рудницького Ю.І. надійшло клопотання, в якому він просив провести судове засідання за відсутності представника позивача, позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просила цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно з\~частиною другою\~статті 247\~ЦПК України у\~разі неявки\~в судове\~засідання всіх\~учасників справи\~чи в\~разі якщо\~відповідно до\~положень цього\~Кодексу розгляд\~справи здійснюється\~судом за\~відсутності учасників\~справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк» із анкетою-заявою про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», копія якої додана до позовної заяви, в якій вона зазначила свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу реєстрації та фактичного проживання, номер мобільного телефону, фінансові дані, сімейний стан, та просила відкрити їй поточний рахунок на її ім`я, в порядку передбаченому чинним законодавством України та відповідно до умов договору (а. с. 5). В пункті 2 Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» зазначено, що підписанням цього акцепту Корінь О.Ф. підтвердила акцепт Публічної пропозиції та укладення договору між нею та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua або у разі її подальшої зміни - за іншою електронною адресою, що буде вказана в договорі; підтвердила, що в день підписання цього акцепту отримала примірник договору та всіх додатків до нього. 06 серпня 2019 року [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту АТ «Альфа-Банк», в якому викладені основні умови кредитування з урахування побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а. с. 6) 06 серпня 2019 року [PERSON] підписала Заяву (акцепт) № 248.631218662.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування з ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», в якій зазначила, що ознайомилась з Правилами страхування, ознайомилась та згодна з порядком укладення договору та умовами страхування, визначеними в Пропозиції (оферті) укласти договір страхування в ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (а. с. 7). 06 серпня 2019 року [PERSON] підписала Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631218662, підписанням якої запропоновувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного між нею та банком (а. с. 5). Відповідно до розділу І «Тип та мета кредиту» Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631218662 (далі - угода), тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії. Найменування продукту «Максимум», мета кредиту - для особистих потреб. В розділі ІІ «Умови обслуговування кредитної картки» Угоди № 631218662 Корінь О.Ф. просила випустити їй міжнародну платіжну карту MC DEBIT WORLD строком дії 5 років з моменту випуску. Згідно з пунктом ІІІ «Умови надання кредитної лінії» Угоди № 631218662 ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 гривень. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою становить 39,99 % річних; тип процентної ставки - фіксована. Згідно з розділом ІV «Умови сплати платежів, визначених Угодою/договором» Угоди № 631218662, обов`язковий мінімальний платіж встановлений у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 гривень. Як вбачається з Витягу з державного реєстру банків № В/27-0010/103281 від 02.12.2022, 01.12.2022 Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило найменування на Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (а. с. 27). Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 631218662 та виписки по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 08.08.2019 по 28.02.2023, доданих до позовної заяви, вбачається, що відповідач користувалася грошовими коштами у АТ «СЕНС БАНК», але несвоєчасно погашала заборгованість, останній платіж на погашення заборгованості було здійснено відповідачем лише у травні 2022 року, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредиту, тому у позивача відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, виникло право вимагати у відповідача дострокове погашення заборгованості за кредитом( а.с. 9). 03 липня 2023 позивачем було направлено на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором № 631218662, надавши можливість останній добровільно сплатити заборгованість протягом 30 днів, яка залишилась невиконаною на час подання позовної заяви (а. с. 18-26). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором № 631218662 станом на 28 лютого 2023 року становить 36 656,16 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 21 450,46 гривень; заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 13 671,83 гривень; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 233,80 гривень; заборгованості за відсотками за прострочену заборгованість у розмірі 1 300, 07 гривень (а. с. 9). За таких обставин суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 631218662 від 06.08.2019 в сумі 36 656 гривень 16 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 21 450,46 гривень; заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 13 671,83 гривень; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 233,80 гривень; заборгованості за відсотками за прострочену заборгованість у розмірі 1 300, 07 гривень. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 1 342 гривні, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved