Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

18.08.2022 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетіня С.В. про визнання незаконними та скасування рішення і запису (номер\~відомостей про\~речове право:\~38647611;\~дата,\~час державної\~реєстрації:\~09.10.2020\~року;\~індексний номер:\~54562426\~від 13.10.2020\~року)\~про державну\~реєстрацію права\~власності за\~ [PERSON] на\~об`єкт нерухомого\~майна:\~житловий будинок,\~літ.\~Г-2,\~загальної площею\~204,2\~кв.м.,\~житлова площа\~83,8\~кв.м.\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~(реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна:\~2192836823101). Свої вимоги позивачі обґрунтовують таким. Позивачі: [PERSON] є дружиною, а [PERSON] і [PERSON] є дітьми [PERSON] 15.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого став ПАТ «УкрСиббанк» та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір №11096047000, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику, а позичальник прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит у сумі 1\~915\~905,72 грн. в строк до 20.08.2024 року. З метою забезпечення зобов`язань за вищевказаним кредитним договором [PERSON] уклав договір іпотеки від 15.12.2006 року №11096047000/З, на підставі якого передав іпотекодержателю АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме майно жилий будинок літ. Г-2, загальної площею 204,2 кв.м., житлова площа 83,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , який було придбано останнім під час перебування у шлюбі з [PERSON] , та який є спільною власністю подружжя. Сторони домовилися, що вартість будинку становить 3\~392\~837 грн. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитом, боржником за яким є ФОП [PERSON] . У зв`язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, ПАТ «Дельта Банк» набув права дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.06.2014 року по справі №908/1419/14 стягнуто з ФОП [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» суму боргу у розмірі 2\~764\~481,91 грн., було видано судовий наказ та порушено виконавче провадження №44206660. [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим, іпотечний договір є припиненим. Після смерті [PERSON] 1/2 частина будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] перейшла до його спадкоємців [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька), [PERSON] (син). [PERSON] , яка вже була власником 1/2 частини будинку, стала власником вже 4/6 частини зазначеного нерухомого майна, а діти по 1/6 частині кожному. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.01.2020 року по справі №908/1419/14 було замінено ПАТ «Дельта Банк», як стягувача, його правонаступником ТОВ «ФК «ГЕЛІОС». Діти померлого у встановленому законом порядку звернулися до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Ковнат А.В. та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] з причин наявності заборони відчуження нерухомого майна та накладення арешту на нерухоме майно. Також, позивачам стало відомо, що відповідачі здійснили реєстрацію права власності житлового будинку, що належав [PERSON] та [PERSON] як спільне майно подружжя і знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Позивачі вважають, що рішення про державну реєстрацію права власності підлягає скасуванню, оскільки позивачі не були повідомлені про вимоги іпотекодержателя та про переоформлення будинку, а також про відступлення права вимоги. На цей час виконавча служба продовжує стягувати заборгованість з [PERSON] . Відповідачами не було повідомлено виконавчу службу про відступленні права вимоги та про зміну стягувача у виконавчому провадженні. Більше того, позивачами здійснюється погашення заборгованості за кредитним договором від 15.12.2006 року №11096047000 через виконавчу службу. Позивачі готові погасити заборгованості за зазначеним кредитним договором, однак на теперішній час зовсім не зрозуміло, хто є стягувачем. Вартість будинку значно перевищує суму боргу. Оцінка будинку не проводилася, погашена сума заборгованості не була врахована взагалі. Також, не зрозуміло, з яких саме підстав державний реєстратор зареєстрував право власності за [PERSON] , оскільки стороною по виконавчому провадженню стягувачем є ТОВ «ФК «ГЕЛІОС». Підставою для переоформлення будинку став договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 27.04 2020 року, за яким ТОВ «ФК «Укрфінансстандарт», не маючи на те законних підстав, передало [PERSON] права за договором іпотеки від 15.12.2006 року №11096047000/З. У реєстраційній справі відсутні документи, які надають право перереєструвати будинок. Такі дії відповідачів з державної реєстрації права власності на нерухоме майно порушують права позивачів, як спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] . З цих підстав, позивачі, посилаючись на норми чинного законодавства, просять суд визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетіня Сергія Вікторовича (номер відомостей про речове право: 38647611; дата, час державної реєстрації: 09.10.2020 року; індексний номер: 54562426 від 13.10.2020 року) про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, літ. Г-2, загальної площею 204,2 кв.м., житлова площа 83,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2192836823101). Ухвалою суду від 22.08.2022 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 19.01.2023 року на адресу суду від державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетіня С.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що на момент прийняття рішення про державну реєстрацію права власності не було доступу до спадкового реєстру, а тому не було можливості у відповідності до закону направити вимоги іпотекодержателя щодо погашення суми боргу та/або повідомлення про перереєстрацію будинку позивачами. Крім того, зазначив, що не має зацікавленості у справі, а в матеріалах справи відсутні необхідні документи для перереєстрації документи. Розглянувши зазначений відзив, суд має сумніви щодо складання та підписання змісту зазначеного відзиву на позовну заяву саме відповідачем - державним реєстратором Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінем С.В., виходячи з такого. Так, згідно конверту, адресою державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетіня С.В. є Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка, яка на час відправлення відзиву була вже тимчасово окупованою територією, пересилання кореспонденції з якої є неможливим. Відповідно до поштового штрихкоду, пересилання відзиву на позовну заяву здійснювалося з м. Києва. При цьому, згідно з повідомленням з Малобілозерської сільської військової адміністрації Василівського району Запорізької області від 07.08.2023 року №134, відповідач у справі державний реєстратор Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь С.В. знаходиться на тимчасово окупованій території Запорізької області. За таких обставин суд не приймає до уваги відповідь на відзив та обставини, зазначені у ньому. 12.06.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] в особі його представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Так, 27.04.2020 року [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» Договір про відступлення права вимоги №27-04/ФК-20. За цим договором [PERSON] отримав право вимоги за Кредитним договором №11096047000 від 15.12.2006 року, укладеним з ФОП [PERSON] у розмірі 3752527,34 грн. Того ж дня [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (Іпотекодержатель) Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Шевченко І.Л. за реєстровим №620. При нотаріальному посвідченні даного договору [PERSON] набув усіх прав Іпотекодержателя, про що також було внесено відповідні зміни до Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Іпотекодержатель відступає шляхом продажу Новому іпотекодержателю [PERSON] належні Іпотекодержателю права вимоги Іпотекодержателя до Іпотекодавця [PERSON] за договором іпотеки №11096047000/3 від 15.12.2006 року. Предметом іпотеки за цим договором був житловий будинок, літ. Г-2, по [ADDRESS] . Також, ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» при відступленні права вимоги на користь [PERSON] надало останньому докази направлення вимог про усунення порушення умов кредитного договору, які направлялися як Боржнику, так і на адресу Іпотекодавця. Про смерть Іпотекодавця та наявність у нього спадкоємців, які б прийняли спадщину, [PERSON] не повідомлявся. Оскільки ФОП [PERSON] мала значну прострочену заборгованість за Кредитним договором №11096047000 від 15.12.2006 року, відповідно до п.5.1. Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором у випадку невиконання або часткового невиконання боржником та/або Іпотекодавцем своїх зобов`язань перед іпотекодержателем. В даному випадку [PERSON] як кредитор скористався своїм правом і зареєстрував за собою право власності на майно, що також передбачено ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до п.61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», [PERSON] звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетіня С.В. та надав усі необхідні документи, як того вимагав п. 61 Порядку. 09.10.2020 року державний реєстратор Плетінь С.В. зареєстрував право власності за [PERSON] на підставі договору іпотеки на житловий будинок, літ. Г-2, по [ADDRESS] . У вказаному пункту Порядку відсутні будь-які вимоги стосовно перевірки даних Спадкового реєстру. На думку [PERSON] позивачем не надано, а матеріали справи не містять будь-яких доказів, що свідчили б про порушення відповідачами вимог реєстрації спірного будинку. 31.07.2023 року та 03.08.2023 року на адресу суду від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] [PERSON] надійшли відповіді на відзив відповідача [PERSON] , в якому вони просили суд задовольнити заявлені ними позовні вимоги в повному обсязі. Додатково зазначили, що ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» взагалі не мало прав вимоги з ФОП [PERSON] по кредитному договору, так як фактично правонаступником ПАТ «УкрСиббанку» є ТОВ «ГЕЛІОС», яке є і стягувачем по виконавчому провадженню. [PERSON] продовжує сплачувати свою заборгованість через виконавчу службу саме ТОВ «ГЕЛІОС». 01.08.2023 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вона просила відмовити у задоволенні позову. Додатково зазначила, що позивач безпідставно посилається, що ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» не мало право вимоги за кредитним договором, за яким [PERSON] була боржником. 27.04.2020 року [PERSON] уклав з ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, який є дійсним та ніким не оспорювався. У свою чергу, право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» від ТОВ «ГЕЛІОС» на підставі договору №12/12/19/К від 12.12.2019 року про відступлення права вимоги. [PERSON] задовольнив свої права кредитора за рахунок предмету іпотеки, тобто у позасудовому порядку. Той факт, що стягувачем по виконавчому провадженню по стягненню з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є ТОВ «ГЕЛІОС» свідчить лише про те, що [PERSON] не скористався своїм правом на заміну стягувача у виконавчому провадженню. Позивачі не позбавленні права на звернення до суду із заявою про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню та поверненню їм коштів, що були стягнуті на користь ТОВ «ГЕЛІОС» за період, коли ТОВ «ГЕЛІОС» відступило своє право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», тобто з 12.12.2019 року. Виконавче провадження є продовженням судового провадження, у той час як [PERSON] задовольнив свої вимоги у позасудовому порядку. В судовому засіданні представник позивачів\~ [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив суд їх задовольнити. Зазначив, що відповідачі порушили вимоги Закону України «Про іпотеку» та п.61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що є підставою для задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] . Представник відповідача\~ [PERSON] \~ [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , посилаючись на свій відзив та заперечення на відповідь на відзив, зазначивши, що [PERSON] мав усі законні підстави для реєстрації права власності за ним об`єкту нерухомого майна, а саме: житлового будинку, літ. Г-2, загальної площею 204,2 кв.м., житлова площа 83,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідач - державний реєстратор Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь С.В. до зали судового засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , заслухавши пояснення їх представника та представника [PERSON] , дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Щодо укладення кредитного та іпотечного договорів, придбання [PERSON] спірного майна. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2021 року по справі №333/6250/20 встановлено, що 12.12.2006 р. між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тавтєлєвим А.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 3130, за умовами п.1 якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок літ. Г-2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 204,2 кв.м., який розташовано на земельній ділянці площею 18\~463 кв.м. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.11.2023 року №352906486, 13.12.2006 р. за [PERSON] було зареєстровано право приватної власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2006 р. № 3130. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 15.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ФОП [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк видає ФОП [PERSON] кредит (грошові кошти) у національній валюті України у сумі 1\~950\~000 грн., а остання зобов`язується його використовувати належним чином згідно із встановленим строком користування, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом, та своєчасно повернути кредит Іпотекодержателю. Того ж\~дня,\~15.12.2006\~року між\~АКІБ «УкрСиббанк»\~та [PERSON] \~було укладено\~договір іпотеки\~№11096047000/З,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Запорізького\~міського нотаріального\~округу Запорізької\~області Буцикіною Л.О., на підставі п. 1.1 якого у забезпечення зобов`язань ФОП [PERSON] за кредитним договором іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно - будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 204,2 кв.м., який розташовано на земельній ділянці площею 18\~463 кв.м. За домовленістю сторін, вартість предмета іпотеки складає 3\~392\~873 грн. Відповідно до п. 1.3 договору, іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, які виникають з кредитного договору від 15.12.2006 року №11096047000, згідно з яким іпотекодержатель дає боржнику (ФОП [PERSON] ) кредит у національній валюті в сумі 1\~950\~000 грн., а боржник зобов`язується його використовувати належним чином згідно зі встановленим строком користування, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом та своєчасно повернути кредит іпотекодержателю. Пунктом 2.1.1. договору іпотеки визначено, що у разі невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, зазначеним в п. 1.3. цього договору, іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у порядку, зазначеному в розділі 5 договору, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих відстрочкою (розстрочкою) виконання, або простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету іпотеки, та його реалізацію. Згідно п. 5.1. договору іпотеки іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором, що зазначений у п.1.3. цього договору, яке виникає у Іпотекодержателя у випадках невиконання (або часткового невиконання) боржником та/або іпотекодавцем своїх зобов`язань перед іпотеко держателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, в тому числі, при простроченні належного платежу та відповідно з розділом 4 договору. Пункт п. 5.2 договору іпотеки передбачає задоволення вимог іпотеко держателя шляхом: добровільної передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателя; звернення стягнення на предмет іпотеки. Сторони погодили, що у випадку невиконання (або часткового невиконання) боржником та/або іпотекодавцем своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором та/або цим договором іпотеки, предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателя. Зазначена згода сторін є угодою про перехід права власності, що набуває чинності з моменту, зазначеного в п. 5.3.3 (п. 5.3. договору іпотеки). Відповідно до п. 5.3.3. зазначеного договору, у випадку невиконання (або часткового невиконання) боржником або іпотекодавцем своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором та цим договором іпотеки, нотаріус на вимогу іпотекодержателя вчиняє виконавчий напис на цьому договорі. Іпотекодержатель направляє повідомлення про перехід права власності та застосування застереження про добровільну передачу предмету іпотеки іпотекодержателю та боржнику. Пунктом 5.4. договору іпотеки визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса після невиконання боржником у 30-ти денний строк вимоги, згідно з повідомленням надісланим у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку». 30.03.2010\~року між\~ПАТ «УкрСиббанк»,\~який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк»,\~ та [PERSON] було укладено договір №1 про внесення змін до договору іпотеки від 15.12.2006 року №11096047000/З, якими передбачено, що іпотекою забезпечуються зобов`язання, передбачені не тільки кредитним договором, але й Додатковою угодою №3 від 30.03.2010 року до кредитного договору від.15.12.2006 року. Щодо права [PERSON] звернути стягнення на спірне майно Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.01.2020 року у справі №908/1419/14 встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до змісту якого ПАТ «УкрСиббанк» продало (відступило) право вимоги АТ «Дельта Банк», зокрема за кредитним договором № 11096047000 від 15.12.2006 року. 26.09.2019 р. між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛІОС» укладено Договір № 1962/К купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав, відповідно до додатку № 1 Договору відступлення права вимоги, зокрема Банком відступлено Новому кредитору право вимоги за Кредитним договором № 11096047000 від 15.12.2006 року. Зазначеною ухвалою суду змінено ПАТ «Дельта Банк»\~\~як стягувача по справі №908/1419/14 (в частині стягнення заборгованості за Кредитним договором № 11096047000 від 15.12.2006 року) його правонаступником - ТОВ «ФК «ГЕЛІОС». 12.12.2019 року між ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНСТАНДАРТ» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до п. 2.1. якого до ТОВ «ФК «УКРФІНАНСТАНДАРТ» перейшло право вимоги за договором іпотеки від 15.12.2006 року №11096047000/З. 27.04.2020 року між ТОВ «ФК «УКРФІНАНСТАНДАРТ» та [PERSON] було укладено договір відступлення права №27-04/ФК-20, на підставі п. 1.1. якого до [PERSON] надійшло право вимоги за кредитним договором від 15.12.2006 року №11096047000. Крім того, 27.04.2020 року між ТОВ «ФК «УКРФІНАНСТАНДАРТ» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., на підставі п. 2.1. якого до [PERSON] перейшло право вимоги за договором іпотеки від 15.12.2006 року №11096047000/З. Згідно з частиною першою\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 629 цього Кодексу\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що рішенням господарського суду Запорізької області від 18.06.2014 року позов у справі №908/1419/14 задоволено повністю: стягнуто з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 2 383 950 грн. 74 коп. заборгованості по кредиту, 310\~218 грн. 66 коп. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 3\~528 грн. 83 коп. пені за прострочення зобов`язань з погашення кредиту, 12\~578 грн. 15 коп. пені за прострочення зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом та 54\~205 грн. 53 коп. судового збору. 11.07.2014 року на виконання рішення господарського суду видано відповідний наказ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, в якому [PERSON] є боржником, а ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» - стягувачем. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 1\~Закону України\~«Про іпотеку» (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст.\~3 Закону України\~«Про іпотеку»,\~іпотека виникає\~на підставі\~договору,\~закону або\~рішення суду.\~Взаємні права\~і обов`язки\~іпотекодавця та\~іпотекодержателя виникають\~з моменту\~державної реєстрації\~іпотеки відповідно\~до закону. Іпотекою\~може бути\~забезпечене виконання\~дійсного зобов`язання\~або задоволення\~вимоги,\~яка може\~виникнути в\~майбутньому на\~підставі договору,\~що набрав\~чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ст. 4 Закону України «Про іпотеку»). Згідно з\~вимогами ст.\~12\~Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до частини першої\~статті 35 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно зі\~статтею 36 Закону України «Про іпотеку»\~сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до\~статті 37 Закону України «Про іпотеку»\~(станом на час виникнення спірних відносин) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішення про\~реєстрацію права\~власності іпотекодержателя\~на нерухоме\~майно,\~що є\~предметом іпотеки,\~може бути\~оскаржено іпотекодавцем\~у суді.\~Іпотекодержатель набуває\~предмет іпотеки\~у власність\~за вартістю,\~визначеною на\~момент такого\~набуття на\~підставі оцінки\~предмета іпотеки\~суб`єктом\~оціночної діяльності.\~У разі\~набуття права\~власності на\~предмет іпотеки\~іпотекодержатель зобов`язаний\~відшкодувати іпотекодавцю\~перевищення 90\~відсотків вартості\~предмета іпотеки\~над розміром\~забезпечених іпотекою\~вимог іпотекодержателя. Отже, враховуючи укладення між ТОВ «ФК «УКРФІНАНСТАНДАРТ» і [PERSON] . Договору про відступлення права вимоги №27-04/ФК-20, а саме: права вимоги за Кредитним договором №11096047000 від 15.12.2006 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» з ФОП [PERSON] та договором іпотеки, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , вважаю, що [PERSON] є належним відповідачем. Враховуючи, вимоги ч.2 ст.37 ЗУ «Про іпотеку», а також наявність у Договорі іпотеки від 15.12.2006 року розділу 5 «Задоволення вимог іпотекодержателя», вважаю, що [PERSON] міг скористатися своїм правом на перехід права власності спірного будинку. З урахуванням такого висновку, суд не приймає до уваги твердження сторони позивача, що [PERSON] взагалі не є іпотекодержателем і не мав права звернути стягнення на предмет іпотеки. Щодо неналежних позивачів Судом становлено, що 27.03.1992 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №288. На моменту укладення договору купівлі-продажу спірного будинку, за адресою: [ADDRESS] , а саме: 12.12.2006 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, тому придбаний будинок є спільною власністю подружжя. Отже, реєстрація права власності на спірне майно за [PERSON] , вважаю, що безпосередньо стосувалася права власності [PERSON] як боржника у кредитному договорі та співвласника спільного майна подружжя, тому остання є належним позивачем. [PERSON] та [PERSON] є батьками: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.01.2003 року серії [NUMBER] , актовий запис від 14.10.1988 року №2941, - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.03.2002 року серії [NUMBER] , актовий запис від 13.10.2000 року №359. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.06.2016 року серії [NUMBER] , актовий запис №4454. 14.12.2016 року [PERSON] , а 10.01.2019 року [PERSON] звернулися до державного виконавця Четвертої запорізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Зі змісту позовної заяви фактично вбачається, що фактично [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою як спадкоємці. При цьому, будь-які відомості, що нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва на право спадщини через дії відповідача [PERSON] або державного реєстратора, відсутні. [PERSON] та [PERSON] не були учасниками спірних відносин між іпотекодержателем та іпотекодавцем, у зв`язку з чим, суд вважає, що в даному спорі права [PERSON] та [PERSON] діями [PERSON] та державного реєстратора порушені не були. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127\~(далі - Порядок № 1127), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. При реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем в обов`язки державного реєстратора не входить отримувати відомості зі Спадкового реєстру та відповідно повідомляти про це спадкоємців. Таким чином, суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є неналежними позивачами у справі, а тому відсутні й правові підстави для задоволення їх позовних вимог. Щодо неналежного відповідача При розгляді позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь Сергія Вікторовича про визнання незаконними та скасування рішення і запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, суд виходить з того, що частиною першою\~статті 48 ЦПК України\~передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Неналежний відповідач\~- це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові до такого відповідача. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (провадження № 14-61цс19), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (провадження № 14-94цс19) та інших звертала увагу на те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду 01 квітня 2020 року в справі\~№ 520/13067/17 зроблено висновок, що «позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі\~№ 680/214/16-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі\~№ 823/2042/16\~(провадження № 11-377апп18) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно\~є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 13 січня 2021 року в справі\~№ 753/905/18\~(провадження № 61-12528св19), від 10 березня 2021 року у справі\~№ 127/2209/18\~(провадження № 61-17711св20, ЄДРСРУ № 95574628), від 17 березня 2021 року у справі\~№ 201/8844/18\~(провадження № 61-13663св20, ЄДРСРУ № 95654049) Таким чином, належним відповідачем у справі про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора на нерухоме майно має бути саме особа, за якою зареєстроване право власності на об`єкт нерухомості, в даному випадку - [PERSON] , а державний реєстратор Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь С.В. є неналежним відповідачем, тому відносно останнього позовні вимоги необхідно залишити без задоволення. Щодо порушення прав [PERSON] ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» вимогою від 13.12.2019 року №13/12/19 про усунення порушення умов кредитного договору повідомляло ФОП [PERSON] та [PERSON] про: - зміну кредитора (відступлення права вимоги за кредитним договором від 12.12.2019 року); - наявність заборгованості у позивача [PERSON] станом на 12.12.2019 року у сумі 3\~752 527 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту становить 1\~868 183 грн., заборгованість по процентам складає 1\~884\~344,20 грн.; - намір ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» продати іпотечне майно або набути право власності на іпотечне майно; - нові реквізити для погашення заборгованості. Для запобіганню вчиненню вищезазначених дій (продати іпотечне майно або набути право власності на іпотечне майно) ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» запропонувало позивачу [PERSON] та [PERSON] протягом 30 днів з моменту отримання вимоги виконати основне зобов`язання за Кредитним договором. Зазначені повідомлення ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» направило 13.12.2019 року цінним листом на адресу ФОП [PERSON] - [ADDRESS] та [PERSON] - [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що фактично ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» направила [PERSON] та [PERSON] лише по одному цінному листу і відсутні докази про їх вручення останнім. Відповідно до п.61 Порядку № 1127, зі змінами, внесеними\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 2020 року № 189, відповідач ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» повинен був направити два таких листа. При цьому, для перевірки наданих відповідачем доказів, судом зроблено роздруківку з сайту «Укрпошта» за номерами відправлення. Однак, згідно з вказаної довідки вбачається, що відстежити надане рекомендоване повідомлення не має можливості через його відсутність у системі. Оцінка судом виконання іпотекодержателем вимоги щодо повідомлення боржника про усунення порушення та дій державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за [PERSON] 09.10.2020 року державним реєстратором Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетінь С.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (номер відомостей про речове право: 38647611; дата, час державної реєстрації: 09.10.2020 року; індексний номер: 54562426 від 13.10.2020 року) за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, літ. Г-2, загальної площею 204,2 кв.м., житлова площа 83,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2192836823101, реєстрацію права власності на житловий будинок). На думку суду, ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» не було дотримано вимог ст. ст. 35, 37,38 ЗУ «Про іпотеку» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127\~(далі - Порядок № 1127), щодо обов`язкового належного повідомлення іпотекодавця про свій намір на продаж майна або реєстрації права власності за собою, виходячи з такого. Порядком № 1127 визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Пункт 61 Порядку № 1127, зі змінами, внесеними\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 2020 року № 189, якими визначено, що: «Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк». У судовому засіданні встановлено, що вимоги про усунення порушення ТОВ «ФК «УКРФІНАНСТАНДАРТ» у порушення п.61 Порядку №\~1127направляло лише один раз 13.12.2019 року поштовим відправленням\~з оголошеною\~цінністю[PERSON] та [PERSON] , який на той час вже помер. З наданих до суду відповідачем [PERSON] документів не вбачається, що направлене [PERSON] та [PERSON] поштове відправлення їм було вручене. Суд вважає за доцільне врахувати останні за часом висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26 липня 2023 року у справі № 759/5454/19 (провадження № 14-81цс22), в якій наголошено, що обов`язковою умовою при вирішенні питання перереєстрації права власності на іпотечне майно є наявність доказів отримання іпотекодавцем письмової вимоги та дотримання строку, зазначеного в ній. За обставинами цієї справи банк направив на адресу іпотекодавця повідомлення-вимогу про обов`язок достроково сплатити заборгованість за кредитним договором та попередив про наслідки невиконання. Проте у справі немає доказів вручення повідомлення-вимоги боржнику, відповідно до матеріалів справи поштове відправлення повернулося без вручення адресату за спливом строку зберігання, що було перешкодою у вчиненні державним реєстратором оспорюваних реєстраційних дій. Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи касаційної скарги про необов`язковість особистого вручення повідомлення-вимоги боржнику з посиланням на пункт 6.2 іпотечного договору, оскільки така домовленість сторін не спростовує обов`язку реєстратора перед здійсненням відповідних процедур отримати документ, що підтверджує факт отримання іпотекодавцем (боржником) письмової вимоги іпотекодержателя. Отже, суд в даному випадку виходить з того, що у матеріалах справи відсутні докази одержання боржником двох письмових вимог про усунення порушень (з періодичністю не менше ніж один місяць), а відтак і факту завершення 30-денного строку з моменту отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Як наслідок цього, у державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетіня С.В. були підстави саме для відмови у вчиненні державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за [PERSON] . Таким чином, за браком документів, потрібних для державної реєстрації права власності на спірний будинок за [PERSON] , така реєстрація здійснена з порушенням приписів\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~і Порядку № 1127, що підлягає застосуванню до спірних відносин саме у тій редакції її правил, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, тобто станом на момент вчинення такої державної реєстрації. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08.11.2023 року у справі № 646/2138/19 (провадження № 61-4526св23). Крім того, суд звертає увагу, що в даному випадку [PERSON] звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме: будинок за адресою: [ADDRESS] , вартість якого склала на момент реєстрації права власності за [PERSON] 2\~779\~782 грн. Відповідно до рішення господарського суду Запорізької області від 18.06.2014 року позов у справі №908/1419/14 задоволено повністю: стягнуто з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості на загальну суму 2\~764\~481 грн. 91 коп. На цей час відкрито виконавче провадження і з [PERSON] стягуются відповідні кошти. Враховуючи викладене, [PERSON] звернув стягнення на предмет іпотеки об`єкт, який коштує більше, ніж заборгованість відповідно до вказаного рішення суду і фактично відбувається подвійне стягнення заборгованості. Щодо ефективного способу захисту прав позивача Оцінюючи вибір правомірного та ефективного способу захисту прав позивача, суд виходить з того, що згідно з частинами першою, другою\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Під час розгляду справи суд має з`ясувати, чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у таких правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні правові висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21). При зверненні з позовом до суду позивачі [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] просили визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Плетіня Сергія Вікторовича (номер відомостей про речове право: 38647611; дата, час державної реєстрації: 09.10.2020 року; індексний номер: 54562426 від 13.10.2020 року) про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, літ. Г-2, загальної площею 204,2 кв.м., житлова площа 83,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2192836823101). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша\~статті 15 ЦК України). У\~статті 16 ЦК України\~визначені загальні способи захисту цивільних прав та інтересів. Ці способи захисту є універсальними для всіх правовідносин та можуть бути застосовані особою для врегулювання спірних правовідносин. Застосовувані способи захисту цивільних прав мають відповідати характеру спірних правовідносин та природі спору, що існує між сторонами. Якщо позивач вважає порушеними свої права на предмет іпотеки (внаслідок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем), він може, з огляду на фактичні обставини, вимагати відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої\~статті 16 ЦК України). Цей спосіб захисту застосовується у випадку вчинення однією із сторін правопорушення, в результаті чого порушені права та законні інтереси іншої сторони. При цьому\~позивач повинен довести, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено всупереч вимогам\~закону, тобто\~з порушенням прав позивача. При розгляді цієї справи по суті судом встановлено порушення прав позивача [PERSON] . Як наслідок, суду необхідно встановити належний та ефективний спосіб захисту прав позивача з огляду на обставини цієї справи. Відповідно до частини четвертої\~статті 37 Закону України «Про іпотеку»\~(у редакції, чинній на момент звернення з позовом)\~рішення про реєстрацію права власності\~іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки,\~може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. При цьому абзацом другим частини третьої\~статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що\~у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення\~чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої\~статті 37 цього Закону, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав,\~державний реєстратор\~чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої\~статті 37 цього Закону)\~проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав\~відповідно до цього\~Закону. Оскільки порушення прав позивача [PERSON] відбулось у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] , заявлені нею\~позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав\~від 13.10.2020 року\~опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення. Враховуючи обставини конкретної справи та за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої\~статті 16 ЦК України. Судове рішення про задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем тільки за умови, що на час вчинення реєстраційної дії право власності зареєстроване за відповідачем, а не за іншою особою. Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: partial