Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

21.02.2020 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнень вказав, що на підставі укладеного кредитного договору №DNZ0GK00000100 від 21.09.2007 року [PERSON] отримала кредит у вигляді 54810, 00 доларів США. Відповідач зобов`язалася погашати кредит, сплачувати відсотки за користування ним у терміни та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши [PERSON] доступ до коштів на її картковому рахунку. Однак, відповідач своїх обов`язків за угодою не виконує, оскільки кредитні кошти витратила та не повертає. Внаслідок цього, станом на 05.02.2020 року, за нею утворилася заборгованість у розмірі 26152, 13 доларів США, що є заборгованістю по відсоткам за користування кредитом за період з 29.05.2016 року по 05.02.2020 року, та є еквівалентом 649880,43 грн. за курсом НБУ станом на 05.02.2020 року 24,85 грн. за 1 долар США. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2020 року, вищевказану цивільну справу було передано для розгляду за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2020 зазначена цивільна справа була передана в провадження судді Яковлева Д.О. Ухвалою від 24.04.2020 року суддя Яковлев Д.О. відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. На підставі розпорядження в.о.керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2021 року за №186 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2021 року справу передано в провадження судді Лукінової К.С. Ухвалою від 12.04.2021 року суддею Лукіновою К.С. було прийнято до свого провадження вищевказану справу, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21.09.2021 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням проведення підготовчого засідання. На підставі розпорядження керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2021 року за №431 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021 року справу передано в провадження судді Кудрявцевої Т.О. Ухвалою від 13.12.2021року суддя Кудрявцева Т.О. прийняла до свого провадження вищевказану справу, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 07.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 01.11.2023 року витребувано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації відомості про зміну прізвища [PERSON] . Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 02.03.2020 року відповідач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині позову просив розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками до неї надсилалась належним чином, однак відповідачем не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.190, ст.\~272 ЦПК України, відповідач є такими, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалась, про причини неявки суду не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно з частинами 1, 2\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України\~передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №DNZ0GK00000100 від 21.09.2007 року. В подальшому відповідно до Договору факторингу №1 від 01.11.2007 року (а.с. 12-13) позивач відступив право вимоги, зокрема, і за договором з відповідачем Закритому акціонерному товариству «АКЦЕНТ-БАНК». На підставі Додаткової угоди до Договору факторингу №1 від 01.11.2007 року (а.с. 16) було вчинено зворотній викуп за кредитними договорами, у тому числі і за договором укладеним між [PERSON] . Таким чином, зважаючи на те, що кредитний договір укладений строком до 21.09.2027 року, позивач має підстави для стягнення грошових коштів з [PERSON] . На підтвердження суми стягнення позивачем надано розрахунок заборгованості (а.с. 6-7), який відповідачем не спростований. Зважаючи на вищевикладене позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 9748 грн. 21 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved