Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] (позивач) через підсистему «Електронний суд» звернулася з позовом до [PERSON] (відповідач), третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація служба у справах сім`ї, про позбавлення батьківських прав. Позивач просить суд: -позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач та відповідач з 06.10.2007 по 11.05.2017 перебували в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11.05.2017 шлюб між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] було розірвано. Відповідач [PERSON] добровільно самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. З дітьми не спілкується, не бере участі у їх вихованні фізичним та духовним розвитком не цікавиться. Враховуючи вищевикладене та безвідповідальне ставлення відповідача до дітей, позивач звернулася з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023 матеріали позовної заяви було передано на розгляд судді Мальцева Д.О. 15.08.2023 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків. 24.08.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року у справі відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 20.10.2023 на адресу суду від Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 25.10.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 25.10.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про виклик свідка. Ухвалою суду від 26.10.2023 клопотання представника позивача про допит свідків задоволено. Викликано в якості свідка [PERSON] для допиту у судовому засіданні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у справі було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. 17.11.2023 на адресу суду від відповідача надійшла заява про визнання позову. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату місце та час судового розгляду була повідомлена належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином, у заяві про визнання позову просив розглянути без його участі. Третя особа також про розгляд справи повідомлялась належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд по суті встановив. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Щодо позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 06 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї (актовий запис № 3397). В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 09.08.2008, актовий запис про народження № 1468), [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 02.03.2013, актовий запис про народження № 413). Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20.09.2018 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01.02.2022 сума боргу по аліментам становила 174968 грн. 34 коп., згідно листа № 58056501/1 від 21.02.2022, наданого Шевченківським відділом державної виконавчої Служби у місті Києві. Відповідно до характеристики, наданої школою І-ІІІ ступенів № 102 Шевченківського району міста Києва відомо, що вихованням неповнолітнього [PERSON] займається мати гр. [PERSON] , батько гр. [PERSON] , навчальний заклад за період навчання сина не відвідував. Мати відвідує батьківські збори та бере активну участь в організації виховного процесу. З характеристики, наданої школою І-ІІІ ступенів № 101 Шевченківського району міста Києва відомо, що вихованням малолітньої [PERSON] займається мати гр. [PERSON] , вона відвідує батьківські збори та бере активну участь в організації виховного процесу. Батько гр. [PERSON] , навчальний заклад в період навчання доньки не відвідував. Малолітня [PERSON] відвідує танцювальний гурток та студію повітряної гімнастики, згідно з довідок виданих з відповідних закладів, вбачається, що розвитком дитини займається мати, батька на заняттях та змаганнях не бачили. Відповідно до листа КНП «ЦПМСД № 1» відомо, що [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку у закладі, декларація укладена з матір`ю дітей, на прийом до лікаря діти приходили у супроводі своєї матері. З письмових пояснень гр. [PERSON] відомо, що після припинення спільного проживання, батько гр. [PERSON] втратив інтерес до дітей, жодного разу не виявляв бажання спілкуватися з ними, приймати участь у їх житті та вихованні, не цікавиться життям [PERSON] та [PERSON] , їх інтересами, навчанням, станом здоров`я та майбутнім в цілому. Діти залишилися на вихованні та утриманні матері. Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей їм створено належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку. Громадянка [PERSON] належним чином виконує свої батьківські обов`язки: утримує та виховує дітей, піклується про стан їх здоров`я, навчання та дозвілля. Гр. [PERSON] в своєму письмовому поясненні зазначив, що дітьми не цікавиться, не надає матеріальної допомоги, тому не заперечує стосовно позбавлення його батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Гр. [PERSON] добровільно самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. З дітьми не спілкується, не бере участі у їх вихованні фізичним та духовним розвитком не цікавиться, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Згідно Висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,

Outcome: approved