Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 30 березня 2002 року між ним та відповідачем, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №326. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 30 березня 2002 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружніх стосунків сторони не підтримують, проживають окремо, сімейного життя не ведуть. Примирення між сторонами є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 07 лютого 2023 року вищевказану позовну заяву було передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 липня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року було прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання, призначене на 18 грудня 2023 року не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив його задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному сайті Солом`янського районного суду м. Києва, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзиву не подала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 березня 2002 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №326, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 30 березня 2002 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 квітня 2005 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 серпня 2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва Позивач, звернувшись до суду з цим позовом про розірвання шлюбу, зазначив, що сімейне життя не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, вже тривалий час кожен з подружжя проживає окремо, сімейних стосунків не підтримують, примирення між сторонами неможливе. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved