Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах неповнолітніх [PERSON] 2008р.н., [PERSON] 2010р.н., [PERSON] 2014 р.н. з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради Київської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були передані в дитячий будинок «Надія», пізніше патронатному вихователю, а наразі тимчасово влаштовані в сім`ю сестри [PERSON] . Матір дітей зловживає спиртними напоями, веде нездоровий спосіб життя, вихованям дітей не займається. Батько [PERSON] помер, батько [PERSON] та [PERSON] записаний зі слів матері. Відповідачка не виконує обов`язки покладенні на неї, як мати, дитьми не цікавиться, будь-якої допомоги не надає, участі в їх виховання не приймає. [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює, доходу не має. Просили позбавити батьківських прав відповідачку стосовно малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідачки аліменти в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей та накласти заборону на відчуження житла за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву, заяв чи клопотань до суду не подавала. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначила що опікуються дітьми [PERSON] з 2017 року, влаштовували дітей до дитячого будинку за заявою матері, влаштовували матір на лікування, оскільки вона зловживає спиртними напоями, потім повертали дітей, але через деякий час відповідачка знов стала залежною від алкоголю, дітей передали патронатному вихователю. Наразі діти знаходяться зі старшою сестрою. [PERSON] їх долею більше не переймається, не допомагає, участі в їх житті взагалі не приймає. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси дитини, даючи оцінку діям відповідача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до ч.2 ст. 150, ч.2 ст. 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ) (а.с. 13-15). Відомості про батька [PERSON] та [PERSON] , відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00038988205 та №00038987830, записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. (а.с.50,51) Батько [PERSON] помер [INFO] .(а.с.52) Судом встановлено, що 19.10.2017 [PERSON] звернулась із заявою до служби у справах дітей та сім`ї Сквирської влашування дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до дитячого будинку « Надія » у зв`язку з складними житєвими обставинами, що було виконано соціальними службами 20.10.2017.(а.с.30-33) 04.06.2018 на підставі розпорядження Сквирсько РДА Київської області [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повернуто матері. Разом з тим, 25.11.2019 рішенням№1 Шапіївської сільської ради у зв`язку з загрозою здоров`ю дітей, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відібрано та тимчасово влаштовано до сестри [PERSON] (а.с.35) 17.01.2020 після медичного огляду дітей, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знову влаштовано до дитячого будинку «Надія», де вони перебували до 13.07.2021 та були повернуті матері [PERSON] (а.с.36-38) 19.08.2022 малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі заяви матері влаштовують в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] строком до 17.11.2022.(а.с.16-21), а 27.12.2022 на підставі наказу служби у справах дітей та сім`ї Сквирської міської ради від 27.12.2022 дітей тимчасово влаштовують в сім`ю [PERSON] (а.с.25) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює з сім`єю «[PERSON] 2019 року, пояснила, що діти неодноразово вилучались у матері, так як остання вела нездоровий спосіб життя. Спочатку [PERSON] брала себе в руки та виправлялась, однак після смерті [PERSON] повністю втратила контроль над собою, її звільнили за місцем роботи, вона перестала йти на контакт з соціальними службами, дітьми не цікавиться. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] наразі проживають з ними, є рідними братами [PERSON] та не хочуть повертатись до матері. За весь час проживання [PERSON] до них не приїздила, їх долею не цікавиться. Допитаний в порядку ст.232 ЦПК України свідок [PERSON] пояснив, що наразі проживає з сестрою, матір не ображає, однак його доглядом та вихованням не займається, повертатись до матері не бажає, оскільки остання зловживає спиртними напоями. Зазначив, що [PERSON] знає де він навчається, проте жодного разу не відвідувала заклад освіти не цікавилась його успіхами. [PERSON] протягом 2018-2019 років неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі за ч.1 ст. 184 КУпАП.(а.с.39) Рішенням виконавчого комітету Сквирської міської ради №22/5 від 14.02.2023, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських [PERSON] щодо її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.26-28). Доказів щодо приймання відповідачкою [PERSON] участі у вихованні дітей суду не надано. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача, та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідачка по справі не займається вихованням дітей та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до дітей будь-якої батьківської уваги та турботи, не створює достатніх умов для проживання дітей, матеріально не забезпечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує та не бажає виконувати своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно ч.1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 182 СК України). При цьому, ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, суд вважає, що і вимога позивача про стягнення із відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обґрунтованою та законною. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Із довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих виконавчим комітетом Сквирської міської ради встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням встановлених вище обставин та положень закону, з метою захисту житлових та майнових прав дітей, слід накласти заборону на відчуження нерухомого майна, в якому зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 164, 165,166,168, 180-182 СК України,

Outcome: approved