Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулося до суду із позовом (який згодом уточнила) до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» є постачальником природного газу фізичним та юридичним особам. Відповідачем за об`єктом, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.11.2018 року по 31.03.2020 року (включно), було спожито природний газ на загальну суму, згідно останніх розрахунків, 4354,81 грн. Боржник не виконував належним чином покладені на нього обов`язки по сплаті комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за оплату спожитого природного газу та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 29.09.2022 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 28.11.2022 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він просить у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що з серпня 2018 року по 14 травня 2021 року у квартирі не мешкав та газом не користувався. Також, 14 травня 2021 року дана квартира вибула з його володіння у зв`язку з переданням права власності на неї дитині в рахунок сплати аліментів. 11.01.2023 року до суду надійшов уточнений позов та клопотання про залучення співвідповідача. Ухвалою суду від 26.04.2023 року залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] 21.12.2023 року до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, остаточно просять стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в сумі 4354,81 грн., яка утворилася за період з листопада 2018 року по березень 2020 року включно, за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги відносно [PERSON] просили залишити без розгляду. Ухвалою суду від 22.12.2023 року закрито провадження у цивільній справі в частині позовних вимог позивача до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 3310,06 грн., яка утворилася у період з травня 2021 року по жовтень 2022 року включно, за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Зазначила, що у жовтні 2023 року оператором ГРМ Кропивницька філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» при здійсненні контролю показників газового лічильника, зафіксовано контрольні показники газового лічильника і тому розрахункові/нормовані дані обсягу спожитого газу були сторновані та становлять від`ємний об`єм природного газу на загальну суму 4580,13 грн. З інформації, яка міститься в оновленому витязі з білінгової системи «Газоліна» під назвою «фінансовий стан» вбачається, що коригування об`ємів природного газу охоплює період, коли власником житла був саме [PERSON] . Остаточно просить стягнути з останнього заборгованість за спожитий природний газ в сумі 4354,81 грн., яка утворилася за період з листопада 2018 року по березень 2020 року включно, за адресою: [ADDRESS] (а.с.148-150). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що до 14.05.2021 року був власником житла, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] , після чого уклав з неповнолітньою донькою [PERSON] , від імені якої діяла її мати [PERSON] , договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на квартиру. Проте у період зазначений в позові послугами з газопостачання не користувався, що підтверджується актом про не проживання. В жовтні 2023 року контролер зафіксував покази лічильника 2380 м3. Станом на жовтень 2023 року за вказаною адресою рахується заборгованість 4377,94 грн., про що йому надали рахунок. Він визнає половину цього боргу. Коли востаннє сплачував рахунки за використаний газ, яку суму і які були показники лічильника, сказати не може, розрахункову книжку не зберіг. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.08.2021 вбачається, що 13.11.2015 зареєстровано юридичну особу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 40121452, вид економічної діяльності торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с.6-12). Ухвалою суду від 23.05.2022 (справа №398/4155/21) ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відмовлено у видачі судового наказу за їх заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ (а.с. 13). Згідно витягу з білінгової системи «Газоліна» під назвою «фінансовий стан» особовий рахунок № [NUMBER] , ЕІС код 56ХМ20G40352631О, за об`єктом, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оформлено на [PERSON] . Газопостачання по об`єкту відключено згідно повідомлення 29.07.2020 року та вимоги про сплату заборгованості. Станом на 03.2020 року показник лічильника 2384, борг 4372,12 грн. Станом на 05.2022 року показник лічильника 2992, об`єм споживання газу за період з 11.2018 року по 05.2022 року (включно) 1215м3, борг 8242,70 грн. (а.с.16). З світлокопії договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на квартиру від 14.05.2021 року, який посвідчено Хоменком В.Ю., приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстровано в реєстрі за №359, вбачається, що у зв`язку з припиненням права на одержання аліментів для дочки [PERSON] , від імені якої діє мати [PERSON] , батько [PERSON] передав їй у власність належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] (а.с.50-52). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності за [PERSON] зареєстровано на підставі вказаного договору 14.05.2021 року. Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Частиною 3 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки за п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі №6-110цс12, від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13. Порядок постачання природного газу споживачам визначений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 «Про затвердження правил постачання природного газу» та іншими нормативно-правовими актами. Також, взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, в тому числі із побутовими споживачами, регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015. Частини 1, 2 ст. 714 ЦК України передбачають, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та якості. Параметри якості природного газу та величини його тиску повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Величина тиску газу не може бути меншою за мінімально допустиме значення, визначене нормативними та технічними документами на газові прилади і пристрої. Частиною 1 статті 509 ЦК України, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку з несплатою відповідачем вартості спожитого природного газу, за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.11.2018 року по 31.03.2020 року (включно), коли саме він був власником вказаного майна, виникла заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 4354,81 грн. При цьому порівнюючи надані суду витяги з білінгової системи «Газоліна» під назвою «фінансовий стан» по особовому рахунку № [NUMBER] , ЕІС код 56ХМ20G40352631О за об`єктом, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оформлений на [PERSON] : станом на 03.2020 року показник лічильника 2384, борг 4372,12 грн. (а.с.16); станом на 03.2020 року показник лічильника 2384, борг 4372,12 грн. (а.с.67); станом на 03.2020 року показник лічильника 2384, борг 4354,81 грн. (а.с.151). Зазначені витяги надавалися суду в зв`язку з уточненням позовних вимог, при цьому саме за цей період зміни в сумі боргу незначні, а покази лічильника зафіксовані станом на початок розрахункового періоду у 11.2018 року 1814м3, станом на кінець розрахункового періоду у 03.2020 року 2384м3. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суму боргу визнав частково половину від пред`явленої суми позовних вимог, посилаючись на акт розпорядження №261 від 25.11.2022 року, згідно якого останній в квартирі [ADDRESS] не проживав з серпня 2018 року (а.с.53). Поряд з цим, згідно інформації наданої Оператором ГРМ фіксаціїя останнього контрольного показника лічильника газу за побутовим об`єктом ЕІС код 56ХМ20G40352631О відбулася у 2014 році, показник лічильника 620 (а.с.66). Тобто з наданих суду доказів вбачається, що за період часу з 2014 року по 31.03.2020 року показники лічильника змінилися з 620м3 на 2380м3, що свідчить про отримання відповідачем послуги з газопостачання та використання ним природного газу за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо суми боргу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд зазначає наступне. Згідно акту обстеження від 18.10.2023 року, до якого також додано фотознімок лічильника газу, на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , під час обстеження зафіксовано показник лічильника 2380м3 (а.с.125, 126). Враховуючи зазначене, оскільки позивач просить стягнути з відповідача суму боргу станом на 31.03.2020 року у розмірі 4354,81 грн., та згідно витягу з білінгової системи «Газоліна» під назвою «фінансовий стан» показники лічильника 2384м3, суд вважає за необхідне зменшити суму боргу на еквівалент 4м3 природного газу, який фактично відповідачем не використаний, що дорівнює 17,31грн. Таким чином сума до стягнення становить 4337,50 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: partial