Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Представник позивача Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суда з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить: стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 24.01.2022 року у сумі 132313 грн. 06 коп. станом на 16.05.2023 та судовий збір у сумі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 26.10.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] \~\~підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам\~Постанови НБУ № 151 від 13.12.2019 року «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідач виявив бажання отримати послугу "Миттєва розстрочка. Кредит готівкою" та 24.01.2022 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Зазначає, що з відповідачем підписано кредитний договір б/н від 24.01.2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 119500,00 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Вимоги мотивує тим, що відповідач зобов`язання за кредитним договором б/н від 24.01.2022 року не виконує, своєчасне погашення заборгованості за кредитним договором та відсотками не здійснює, від сплати заборгованості за кредитним договором ухиляється. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 16.05.2023 року має заборгованість 132313,06 грн., з яких: 116180,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 16132,50 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Також від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки, відповідно до положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України, дана справа є малозначною та ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову становить 132313 грн. 06 коп. Ухвалою Фрунзенського районного суду від 06 липня 2023 року позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив в строк 15 днів з дня вручення їй ухвали про відкриття провадження. Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 04.10.2023 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, зокрема, просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.01.2022 року, що нарахована в сумі 92313,06 грн з них: 92313,06 грн - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 92313,06 грн - заборгованість за просроченим тілом кредиту та понесені судові витрати, сплачений судовий збір 2684,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят) Представник позивача в судове засідання не заявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача за довіреністю Гребенюка О.С. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якому він підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду у разі неявки відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи те, що клопотань від учасників справи матеріали справи не містили, а також з огляду на строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які не можуть перевищувати 60 днів з дня відкриття провадження по справі, та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дослідив докази, які були своєчасно долучені сторонами, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи\~також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. [PERSON] 26 жовтня 2021 року підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що регламентовано\~Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019 року «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Згідно п. 3 заяви - «Банк та Клієнт узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: OTP-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного\~ПК\~Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису.» Відповідач виявив бажання отримати послугу "Миттєва розстрочка. Кредит готівкою" та 24.01.2022 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Позивач зазначає, що з відповідачем підписано кредитний договір б/н від 24.01.2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 119500,00 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Паспорт споживчого кредиту від 24.01.2022 року підписано відповідачем стилусом на планшеті, що регламентовано\~Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019 року «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України», відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це - цифровий власноручний підпис. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням (на думку позивача) позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст.\~626, ч. 1 ст.\~627\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1\~ст.634 ЦК України); договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1\~ст. 638 ЦК\~України); договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2\~ст. 640 ЦК України). За\~ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Отже, є доведеним факт укладання між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] кредитного договору б/н від 24.01.2022 року, виконання якого сторонами своїх договірних обов`язків, як надавача та споживача послуг, є обов`язковим. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача станом на 24.09.2023 року становить 92313 грн. 06 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 92313 грн. 06 коп., в т.ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту 92313 грн. 06 коп. За правилами\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору;\~ст.\~610\~ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~- боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;\~ст. 629 ЦК України\~- договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом\~ст.\~1056\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049\~ЦПК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зобов`язання, права та обов`язки обумовлені сторонами в кредитному договорі № б/н від 24.01.2022 року, які повинні виконуватися. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Суд приймає до уваги, що відповідач в судове засідання не з`явився, своїм правом подати докази розпорядився на свій розсуд, заявлені проти нього позовні вимоги не оспорював, доказів протилежного у відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~до суду не подав. Разом з тим, суд враховує, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, зобов`язання за вказаним договором належним чином відповідач не виконав, протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~(якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав), суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Відповідно до\~ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ст. 89 ЦПК України\~- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;\~\~ч. 1\~ст. 95 ЦПК України\~- письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Оцінивши надані суду докази в їх сукупності в розумінні\~ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, приймаючи до уваги, що від відповідача заперечень не надійшло, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Згідно п. 2 ч. 5\~ст. 265 ЦПК України\~- у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; п. 6\~ст. 264 ЦПК України\~- під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що за п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача, а тому суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які складаються з судового збору в розмірі 2684,00 грн. Статтею 129-1 Конституції України\~визначено: суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1\~ст. 18 ЦПК України\~-\~судові рішення,\~що набрали\~законної сили,\~обов`язкові\~для всіх\~органів державної\~влади і\~органів місцевого\~самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~посадових чи\~службових осіб\~та громадян\~і підлягають\~виконанню на\~всій території\~України. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved