Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 грудня 2023 року вимоги [PERSON] про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - [PERSON] задоволено частково. Заявник подала заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зазначеній цивільній справі, які складаються із витрат на правничу допомогу адвоката. Просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 4500 грн. До судового засідання представник заявника подала заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі документів. Представник заінтересованої особи та заінтересована особа також до судового засідання подали заяви про розгляд справи без їх участі. Просили відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що по даній справі необхідно постановити додаткове рішення. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1, 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову. Частиною 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. У відповідності до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Судом встановлено, що 07 вересня 2023 року між [PERSON] та адвокатом адвокатського бюро «Катерини Жегестовської» Жегестовською К.Г. підписано додаткові угоду №1, 2 до договору про надання правової допомоги від 07 вересня 2023 року №298/2023, укладеної адвокатом Жегестовською К.Г. та [PERSON] (а.с. 41-42). Із додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 07 вересня 2023 року №298/2023 вбачається, що сторони на підставі п. 1.2 Основного договору домовились про надання послуг, а згідно додаткової угоди № 2 від 07 вересня 2023 року, на підставі р. 4 Основного договору домовились про сплату гонорару (а.с. 41-42). Крім того, поданий адвокатом Жегестовською К.Г. попередній розрахунок на надання правової допомоги та акт здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) містять посилання на договір про надання правової допомоги від 07 вересня 2023 року №298/2023 (а.с. 43-44). Однак, договір про надання правової допомоги від 07 вересня 2023 року №298/2023, укладеного адвокатом Жегестовською К.Г. та [PERSON] в матеріалах справи відсутній. Відтак, суд немає змоги встановити на яких умовах даний договір був укладений сторонами, та що обумовлюється пунктами даного договору, на які посилається адвокат у додаткових угодах №1, 2. Враховуючи наведене та ту обставину, що заявник та її адвокат не надали договір про надання правової допомоги, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: dismissed