Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

10 квітня 2023 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що в період шлюбних відносин з відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду по справі № 520/10153/15-ц від 07.09.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. 24.06.2021 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивачка вказує, що на теперішній час виховує дитину разом із [PERSON] , забезпечує дитині повний гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку. Відповідач, в свою чергу, подальшою долею дитини не цікавився, участі в вихованні не приймає, матеріальної або будь-якої іншої допомоги не надає. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 01.05.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Також одночасно було доручено Службі у справах дітей Одеської міської ради надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , а Приморській районній адміністрації Одеської міської ради розглянути вказаний висновок на засіданні органу опіки та піклування. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. Представник третьої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститться їх висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Відносини між батьками дитини не склалися та рішенням Київського районного суду м.Одеси від 07.09.2015 року (справа № 520/10153/15-ц) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 24.06.2021 року Позивачка та гр. [PERSON] , зареєстрували шлюб (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1322 від 24.06.2021 року, місце державної реєстрації - Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Згідно з довідкою, наданою Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.03.2023 року № Р1-41539-ф/л, малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 14.09.2017 року. Згідно з довідкою, наданої Одеським ліцеєм № 81 Одеської міської ради від 22.03.2023 року № 47/01-15, малолітній [PERSON] , учень 2-В класу регулярно відвідує онлайн заняття. Дитина завжди охайна, доглянута. Мати, [PERSON] , спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Батько контакту із закладом, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується. Матір`ю малолітнього [PERSON] , [PERSON] , укладено декларацію № 0001-2ХЗЗ-Н500 з лікарем-педіатром КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради - Кірічеком Владиславом Ігоровичем . Згідно з довідкою наданою Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.03.2023 року № С1-41533-ф/л, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 14.09.2017 року. Відповідно до довідки, наданої споживчим кооперативом «Автостоянка «Бригадна-1» від 01.04.2023 року № 1, гр. [PERSON] працює в зазначеному споживчому кооперативі та має постійний дохід. Відповідно до характеристики, наданої споживчим кооперативом «Автостоянка «Бригадна-1» гр. [PERSON] за час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності і знаходяться в межах її компетенції. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань гр. [PERSON] зареєстрована як фізична особа підприємець за такими видами економічної діяльності: виробництво готових текстильних виробів, крім одягу (основний). Згідно з договором оренди житлового приміщення від 21.01.2020 року гр. [PERSON] проживає у двокімнатній квартирі адресою: [ADDRESS] . 23.06.2023 року спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання гр. [PERSON] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт, відповідно до якого встановлено, що квартира розміщена на 11-му поверсі 14-ти поверхового будинку, загальна площа (орієнтовно) 116,4 кв.м., житлова площа (орієнтовно) 34 кв.м. Квартира чиста, світла, зроблений ремонт, в наявності меблі побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дитина має окрему кімнату, окреме ліжко, багато іграшок, книжки, одяг та взуття відповідно віку та сезону. Відповідно до акту бесіди від 23.06.2023 року в присутності та зі згодою матері, малолітній [PERSON] , [INFO] , повідомив спеціалісту Служби у справах дітей Одеської міської ради, що дуже любить мати та батька, [PERSON] . У малолітнього [PERSON] , [INFO] , а з батьками дуже гарні відносини, вони його ніколи не ображають. Згідно з актом бесіди від 23.06.2023 року гр. [PERSON] , повідомила спеціалісту Служби у справах дітей Одеської міської ради, що свого біологічного батька малолітній син не пам`ятає, останній раз вони бачились у 2018 році, коли [PERSON] було 4 роки. Своїм батьком дитина вважає і називає гр. [PERSON] , який має намір усиновити дитину. Зі слів гр. [PERSON] з 2018 року вона з біологічним батьком дитини не бачилася, по телефону не спілкувалася, з її слів за професією він моряк. Відповідно до акту бесіди в телефонному режимі від 26.06.2023 року гр. [PERSON] повідомила спеціалісту Служби у справах дітей Одеської міської ради, що стосовно стягнення аліментів від гр. [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , до суду не зверталася. Зі слів гр. [PERSON] , біологічний батько дитини, гр. [PERSON] після розірвання шлюбу перші два роки допомагав матеріально дитині, на даний час не приймає участі в житті дитини та матеріально не допомагає. Відповідно до інформації наданої Центром соціальних служб Одеської міської ради від 16.06.2023 року № 04/01-1850 фахівцями із соціальної роботи ЦСС ОМР у Приморському районі 08.06.2023 року здійснено відвідування за місцем проживання гр. [PERSON] та малолітнього [PERSON] , [INFO] : [ADDRESS] , про що складено акт оцінки потреб сім`ї особи. Відповідно до якого родина мешкає в орендованій квартирі. В наявності водо-, електропостачання. Малолітній [PERSON] любить вітчима, мати, бабусю, дідуся, має друзів. Зі слів матері, дитина останній раз спілкувалась з батьком у 2018 році. Батьком називає [PERSON] (вітчима). 09.06.2023 року та 14.06.2023 року ФСР ВСР ЦСС Одеської міської ради у Київському районі було здійснено вихід за адресою батька: [ADDRESS] . Скласти акт оцінки потреб сім`ї/особи не вдалося, ніхто не відчинив двері. Залишені інформаційні повідомлення з проханням передзвонити до ЦСС Одеської міської ради. На даний час, ніхто не звернувся. 21.06.2023 року спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради було здійснено вихід за адресою проживання батька, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , про що складений акт бесіди, відповідно до якого, зі слів сусідки, що мешкає у квартирі [ADDRESS] , гр. [PERSON] , фактично не мешкає за вказаною адресою. Також зазначену інформацію підтвердив сусід, що мешкає у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наданої Державною установою «Одеський слідчий ізолятор» від 16.08.2023 року № 5/6-14427, гр. [PERSON] , [INFO] , згідно обліку зазначеної установи, раніше не утримувався, станом на 14.08.2023 року не утримується. Відповідно до інформації, наданої Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.08.2023 року № 943/17349, гр. [PERSON] , [INFO] , на військовому обліку у РТЦК та СП Одеської області та міста Одеси не перебуває. Відомості відсутні. Враховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст. 7 СК України при вирішенні буде, - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 150,157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини. Її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 164 СК України у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Викладені факти, як кожен окремо так і в сукупності, дають підстави вважати, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи В матеріалах справи міститься висновок Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-11/1484/1вих від 06.12.2023 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що батько дитини - гр. [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток малолітнього тощо, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку батька та свідоме нехтування ним своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст. 164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні доведено той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки, а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини. Згідно вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно. Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Норми Конвенції про права дитини, говорять про те, що кожна дитина має право на захист зі сторони держави від всіх форм фізичного або психологічного насильства, образи, відсутності піклування або недбайливого ставлення, грубого звернення або експлуатації. При вирішенні даного спору велике значення, на думку суду, мають не матеріальні обставини, а почуття та емоції. Тому неможливо прийняти рішення суто механічно, лише враховуючи розмір грошових коштів, які витрачаються батьками на дитину. До обставин, що мають істотне значення відносяться умови, які кожен з батьків може створити для виховання й розвитку дитини. Велике значення має кількість часу, який кожен з батьків може та бажає приділити дитині. Відповідно до вимог Сімейного законодавства України ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 50 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Також при прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Суд також бере до уваги ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", відповідно до якої відомості про усиновлення, скасування усиновлення, визнання усиновлення недійсним, позбавлення та поновлення батьківських прав вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян на підставі відповідного рішення суду в день надходження копії такого рішення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану або в день пред`явлення особою, зазначеною в рішенні суду, або уповноваженою нею особою копії такого рішення та Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Накаом з Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5. Статтею 166 Сімейного Кодексу України передбачені правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. У відповідності з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору за подання позову у розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved