Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

09 листопада 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 22 січня 1976 року Полапівською сільською радою Любомльського району Волинської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу неповнолітніх чи малолітніх дітей не мають. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що побудувати з відповідачем сім`ю на основах взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки не вдалося. Сумісне життя з відповідачем не склалося з підстави різних точок зору на життя. Відсутність взаєморозуміння призвело до фактичного руйнування сім`ї та шлюбу. Позивачка вважає, що шлюбні відносини поновити неможливо. Існування сім`ї припинилось з початку 2022 року. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, через що наполягає на його розірванні. 21 листопада 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, зазначив, що разом не проживають з серпня 2023 року. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 січня 1976 року Полапівською сільською радою Любомльського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис №1. (а.с.5) Зі змісту позовної заяви вбачається, що неповнолітніх дітей від вказаного шлюбу сторони не мають. Судом встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, подальше їх сумісне проживання неможливе, фактично шлюбні відносини припинено. За змістом ч. 1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити прізвище [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved