Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

21 червня 2023 року позивач КП «Харківські теплові мережі» року звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.02.2018 по 31.01.2022 у сумі 40\~932,07 грн. та судового збору в розмірі 2684 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, облік нарахувань та оплат за які здійснюється за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] , теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкові, відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 №946. Відповідач вказані послуги своєчасно не сплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за опалення та гарячого водопостачання\~ за період з 01.02.2018 по 31.01.2022 у сумі 40\~932,07 грн. за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 зазначену справу передано у провадження судді Ленінського районного суду м. Харкова Петрової Н.М. 23.06.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.10). 27.07.2023 заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова позовні вимоги КП «ХТМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, з [PERSON] на користь КП «ХТМ» стягнено заборгованість за опалення та гарячого водопостачання за період з 01.02.2018 по 31.01.2022 у розмірі 40\~932,07 грн. та судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. 23.10.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова скасовано, призначене підготовче судове засідання. В судове засідання представник позивача Карачевцев В.Є., що діє на підставі довіреності №01-40/2069/82 від 13.02.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.58-62). Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, в судові засідання повторно не з`явився, в порушення ч.3\~ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомив. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв чи будь-яких клопотань від нього не надходило до суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3\~ст. 131 ЦПК України\~передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач\~ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з теплопостачання, які надає позивач (а.с.5,9). Згідно з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу на адресу: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на споживача [PERSON] наявна заборгованість за період з\~01.02.2018 по 31.01.2022 у сумі 40\~932,07\~грн.(а.с.4). Відповідно до положень ч. 7 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії та послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Статтею 67 ЖК України\~передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 322 ЦК України\~передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 257 Цивільного Кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у прозові. В даному випадку суд позбавлений можливості застосувати позовну давність, оскільки заяви від сторони у спорі про застосування позовної давності не надходили. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.02.2018 по 31.01.2022 у сумі 40\~932,07\~\~грн. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. (а.с.1), тому судовий збір у розмірі 2684 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved