Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2023 року в цивільній справі № 161/16342/23 позовні вимоги ТзОВ «Френд Груп Волинь» до [PERSON] , ПП «Тріада» про відшкодування завданих збитків було задоволено частково: стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Френд Груп Волинь» на відшкодування завданої матеріальної шкоди 76000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.; в іншій частині позовних вимог ТзОВ «Френд Груп Волинь» відмовлено (а.с. 163-165). 15.12.2023 року представник відповідача ПП «Тріада» адвокат Полетило П.С. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в обгрунтування якої зазначив, що у відзиві на позовну заяву ТзОВ «Френд Груп Волинь» ним було заявлено про понесення його довірителем ПП «Тріада» витрат на правничу/правову допомогу, розмір становить 5000 грн. Вказані витрати на правничу допомогу останній просив за наслідками розгляду справи стягнути з позивача. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ТзОВ «Френд Груп Волинь» на користь ПП «Тріада» судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5000 грн. (а.с. 168-169). 18.12.2023 року представник позивача ТзОВ «Френд Груп Волинь» адвокат Слупко О.М. також звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в обгрунтування якої вказала, що у позовній заяві нею було заявлено вимогу про стягнення з відповідачів на користь свого довірителя витрати на правничу допомогу, які станом на дату подачі позову становили 10000 грн., а також зазначено про орієнтовні розмір витрат на правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи в сумі 5000 грн. За наслідками розгляду цивільної справи № 161/16342/23 загальна вартість наданої позивачу правничої допомоги склала 15250 грн. Враховуючи викладене, а також те, що позов ТзОВ «Френд Груп Волинь» був задоволеним в частині позовних вимог до [PERSON] , просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з останнього на користь її довірителя судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15250 грн. (а.с. 174-175). 20.12.2023 року представником відповідача ПП «Тріада» адвокатом Полетило П.С. було подано заперечення на заяву представника ТзОВ «Френд Груп Волинь» про ухвалення додаткового рішення. В обгрунтування своїх доводів останній зазначає, що стороною позивача було порушено порядок подання доказів понесених витрат на правничу допомогу, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим у задоволенні заявлених вимог просить відмовити. При цьому, розмір витрат на правничу допомогу вважає завищеним, що є підставою для його зменшення (а.с. 201-202). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.01.2024 року в цивільній справі № 161/16342/23 заяву представника відповідача ПП «Тріада» про ухвалення додаткового рішення та заяву представника позивача ТзОВ «Френд Груп Волинь» про ухвалення додаткового рішення об`єднано в одне провадження (а.с. 220). Представник позивача в судовому засіданні заявлені нею вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, щодо задоволення заяви представника відповідача ПП «Тріада» про ухвалення додаткового рішення заперечувала з тих підстав, що останнім не було долучено акту приймання-передачі наданих ПП «Тріада» правничих послуг, а надана квитанція на обгрунтування факту понесених витрат на правничу допомогу стосується розрахунку із ФОП, а не адвокатом. Відповідні заперечення адвоката Слупко О.М. щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в письмовій формі долучено до матеріалів справи (а.с. 221-222). Представник ПП «Тріада» та відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та в належний спосіб, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили. Частиною ч. 4 ст. 270 ЦПК України визначено, що в разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд вважає, що неявка сторін в судове засідання сторін не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення та вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (про ухвалення додаткового рішення), суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення або/чи не вирішено питання про судові витрати. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом встановлено, що 08.08.2023 між адвокатом Слупко О.М. та позивачем ТзОВ «Френд Груп Волинь» було укладено Договір про надання правової допомоги № 128, предметом якого є надання правової допомоги у справі про стягнення шкоди, яка стала предметом розгляду цивільної справи № 161/16342/23 (а.с. 47, 179). Як вбачається із детального опису та розрахунку робіт (наданих послуг) адвокат Слупко О.М. надала ТзОВ «Френд Груп Волинь» правничі послуги, сумарна вартість яких склала 15250 грн. та на які представником позивача було затрачено в загальному 17 год., а саме: аналіз наданих доказів, консультація, збір доказів та підготовка адвокатських запитів 4 год. вартістю 3000 грн.; аналіз витребуваних доказів та судової практики у спірних правовідносинах, складення позовної заяви 6 год. вартістю 7000 грн.; підготовка двох відповідей на відзив 4 год. вартістю 3000 грн.; участь у трьох судових засіданнях вартість 2250 грн. (а.с. 176-177). З приводу кожної із вищевказаних послуг адвокатом Слупко О.М. надано своєму клієнту відповідні рахунки-фактури № 21 від 22.08.2023 року, № 25 від 21.09.2023 року, № 27 від 20.10.2023 року, № 29 від 15.11.2023 року № 30 від 14.12.2023 року, складені акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та на їх підставі ТзОВ «Френд Груп Волинь» проведено відповідні розрахунки (а.с. 180-193). З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованими. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд також виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як встановлено судом, вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу із зазначенням їх орієнтованого розміру (попередній розрахунок), сторона позивача заявила у своєму позові, а відповідні докази подала протягом п`яти після ухвалення рішення суду. Зазначене свідчить про дотримання представником позивача вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а доводи адвоката Полетила П.С. про зворотне є безпідставними. Вирішуючи питання про розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню зі сторони відповідача на користь позивача, суд приймає до увагу ту обставину, що ТзОВ «Френд Груп Волинь» було заявлено позовні вимоги до ПП «Тріада» та [PERSON] , однак такі були задоволені виключно в частині, яка стосувалася [PERSON] . На переконання суду розумний та обгрунтований розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню із [PERSON] на користь ТзОВ «Френд\~Груп Волинь»за наслідками розгляду даного спору, складає 7625 грн. та становить 50 % від загального розміру заявлених вимог у даній частині. Судом також встановлено, що 18.10.2023 між адвокатом Полетилом П.С. та відповідачем ПП «Тріада» в особі керівника Пащенко О.В. було укладено Договір про надання правової допомоги № 1/18-10/2023, предметом якого є надання правової допомоги у справі, яка стала предметом розгляду цивільної справи № 161/16342/23 (а.с. 170-171). На підтвердження понесених ПП «Тріада» витрат на правничу допомогу, представником відповідача було надано платіжну інструкцію № 2184 від 24.10.2023 року, з якої слідує, що 24.10.2023 року ПП «Тріада» було перераховано на користь ФОП [PERSON] 5000 грн. із призначенням платежу: «згідно договору про надання правової допомоги № 1/18-10/2023 від 18.10.2023 року» (а.с. 172). Жодних інших доказів матеріали справи не містять. Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.? Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС у постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Разом з тим, у встановлений цивільно-процесуальним законодавством строк ані ПП «Тріада», ані його представником не було подано до суду жодних доказів на підтвердження витрат, понесених на надання правничої допомоги, а тому будь-які правові підстави для їх компенсації за рахунок позивача відсутні. Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з ТзОВ «Френд Груп Волинь» на користь ПП «Тріада» витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявні правові підстави для ухвалення додаткове рішення у цивільній справі № 161/16342/23 за заявами представників ТзОВ «Френд Груп Волинь» та ПП «Тріада». На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 270, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial