Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

09 жовтня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 21 червня 2017 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. Ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб. Крім того, просила судовий збір з відповідача не стягувати, а прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, та надала згоду на заочний розгляд справи. В судові засідання 29 листопада 2023 року та 26 грудня 2023 року відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-сторінці суду. Крім того, викликався за останнім зареєстрованим та фактичним місцем проживання, до суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток: на 29.11.2023 року - отримано повістку за останнім зареєстрованим та фактичним місцем проживання, на 26.12.2023 року - отримано судову повістку за останнім відомим фактичним місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судові засідання, відзиву на позовну заяву не подав, та те, що позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 21 червня 2017 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 332 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 5). Від шлюбу спільних дітей не мають. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, різні характери та відсутність довіри, часті конфлікти. Ведення між ними спільного господарства припинено, проживають окремо. Подружні відносини між ними припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та місця проживання дитини, оскільки сторонами таких вимог не заявлялось. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач не виявила бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, то суд вважає за необхідне залишити після розірвання шлюбу її прізвище без змін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просила стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1073,60 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved