Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 19.07.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 153, малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 19.07.2014. Від даного шлюбу в них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на сімейне життя, розподіл обов`язків. Подружні відносини припинилися з березня 2023 року. Можливості зберегти сім`ю не має. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав, просив шлюб розірвати, а справу слухати в його відсуоності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 30 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21.12.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. 21 грудня 2023 року від сторін поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких відповідно позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають у шлюбі з 19 липня 2014 року, який зареєстрований 19.07.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 153, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.07.2014 (а.с. 2). Як вбачається зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24.02.2015 та серії [NUMBER] від 18.10.2019, у сторін народилися [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 41, [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 302 (а.с. 6, 7). Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: беручи до уваги позицію сторін, висловлену під час підготовчого судового засідання, вивчивши їх письмові заяви, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що шлюб носить формальний характер. [PERSON] не бажає зберігати сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечив [PERSON] , визнавши позов. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Спору щодо місця проживання малолітніх дітей, які на момент розгляду справи в суді проживають разом з матір`ю, не має. Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] їй не змінювати, що, відповідно д ост. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з матір`ю, якій прізвище чоловіка після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. 56, 105, 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved