Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачем сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя між сторонами припинено, вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Збереження сім`ї [PERSON] вважає неможливим та на примирення не згодна. Питання з ким буде проживати дитина вирішено добровільно. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала до суду клопотання, згідно з яким позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, просила суд розглянути справу за її відсутності та проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.п.20). Відповідач не з`явився до суду також, проте відповідно до адресованого суду письмового клопотання позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.п.9). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 05.04.2014, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві було складено відповідний актовий запис за №497 (а.п.6). З копії скороченого витягу свідоцтва про народження (переклад з польської мови на українську мову) записаного в реєстрі під №1286/2017 від 28.07.2017 (а.п.10, 11-12) вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка народилася в м.Варшава Республіки Польща. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що у позовній заяві позивачка не просила після розірвання шлюбу зміни їй прізвище на дошлюбне, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі\~ст.104,105,112-113\~СК України,\~

Outcome: approved