Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Представник заявниці звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просив встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 січня 2009 року, посилаючись на те, що 23 березня 2023 року заявниця звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Сідлецької О.В. з метою проведення реєстраційних дій, однак 28 березня 2023 року отримала рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю розбіжностей в написанні по батькові заявниці в свідоцтві про право власності на нерухоме майно та паспорті громадянина України, а саме її по батькові зазначено « [PERSON] », а згідно паспорту громадянина України по батькові заявниці вказано « [PERSON] », у зв`язку з чим заявниця змушена звернутися з зазначеною заявою до суду. Заявниця та її представник про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явилися, але від представника заявниці до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо задоволення заяви. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини третьої статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 1997 року (а.с. 4-5), картки фізичної особи-платника податків від 27 червня 2003 року (а.с. 6), посвідчення № [NUMBER] від 09 червня 1996 року (а.с. 7), технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду від 09 грудня 2008 року (а.с. 9-10, 12) вбачається, що по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 січня 2009 року (а.с. 11), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21522231 від 12 січня 2009 року (а.с. 11 зворот), вони видані на ім`я « [PERSON] ». Згідно з рішенням про відмову у проведенні реєстраційних дій № 66957846 від 28 березня 2023 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно Арцизької міської ради Сідлецькою О.М. відмовлено заявниці у проведенні реєстраційних дій через наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме, відповідно до складової частини ДРРП реєстру РПВН по батькові власника вказано « [PERSON] », а відповідно до паспортних даних « [PERSON] » (а.с. 8). З досліджених судом документів вбачається, що у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 12 січня 2009 року не вірно вказано по батькові [PERSON] , як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом шостим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, по батькові якої, що зазначене в документі, не збігається з по батькові цієї особи, зазначеним в паспорті. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 січня 2009 року з метою подальшого розпорядження належним їй на праві приватної власності житловим будинком. Враховуючи вищевикладене, встановлені судом обставини справи, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, суд дійшов висновку, що факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 січня 2009 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а розбіжності в написанні по батькові власника в зазначеному документі та паспорті громадянина України суд пов`язує з неуважністю особи, яка заповнювала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12 січня 2009 року, у зв`язку з чим заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved