Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.03.1983 між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Вони є батьками двох дітей: дочки [PERSON] , 1984 року народження та сина [PERSON] , 1987 року народження, які є повнолітніми та проживають окремо. Заочним рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2022 по справі № 338/258/22 шлюб між ними розірвано. Проживаючи однією сім`єю, вони мали спільний бюджет, вели господарство та придбали кооперативну чотирьохкімнатну квартиру площею 83,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстроване за відповідачем, що підтверджується довідкою Івано-Франківського обласного технічної інвентаризації від 01.08.2022 № 1470 та відповідно до якої підставою для реєстрації було свідоцтво про право власності від 25.12.2000 року, видане Івано-Франківським МУЖКГ згідно з розпорядженням міського голови від 25.12.2000 року № 655-р. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 25.12.2000 року, запис про реєстрацію права власності № 4776, книга № 66. Слід зазначити, що відносини між подружжям ґрунтувалися на принципі взаємної довіри, а тому у неї були відсутні підстави для заперечень щодо оформлення права власності на нерухоме майно виключно на ім`я відповідача. На даний час у квартирі зареєстровано їхню дочку [PERSON] та її дітей: дочку [PERSON] , 2011 року народження та сина [PERSON] , 2016 року народження. Однак дочка й онуки на даний час перебувають у статусі біженців у Королівстві Швеція. Практично одразу після розірвання шлюбу, 28.05.2022, відповідач поміняв замки у вхідних дверях квартири, через що позивачка не може потрапити у квартиру, незважаючи що таке майно належить колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності. Вона змушена проживати окремо, адже відповідач неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо неї. На даний час вона проживає у своїх знайомих або ж доїжджає із зареєстрованого місця проживання (с. Міжгір`я) до роботи, на що витрачає чималі кошти. Довідкою КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 20.01.2023 № 17 підтверджується місце роботи позивачки у даному медичному закладі. Довідкою Дзвиняцької сільської ради від 27.09.2022 № 80 підтверджується реєстрація у с. Міжгір`я, але фактично за такою адресою вона не проживає. Відповідно до звіту ТОВ «ЕКА-захід» про незалежну оцінку чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 83,2 кв.м., ринкова вартість об`єкту оцінки станом на 09.03.2023 становить 1 079 900 грн., тобто оціночна вартість 1/2 частки об`єкта оцінки квартири - 539 950,00 грн. Відтак, позовними вимогами позивачка просить здійснити поділ нерухомого майна квартири, загальною площею 83,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, загальною площею 83,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] судові витрати. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають реальним обставинам справи. Спірна квартира є особистою власністю відповідача, так як була придбана останнім за особисті кошти і передана у власність ще 25 грудня 2000 року на підставі розпорядження міського голови міста Івано-Франківська № 655-г від 25.12.2000 року «Про оформлення права власності за громадянами на квартири в будинках житлово-будівельних кооперативів». Даний факт підтверджується архівним витягом № 35/59-4.02/701 від 14 серпня 2023 року з розпорядження міського голови № 655-г від 25.12.2000 року, в якому зазначено, що згідно підпункту й) пункту 1 розпорядження ухвалено оформити право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . На підставі даного розпорядження відповідач 25 грудня 2000 року отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] була кооперативною квартирою, яку відповідач самостійно оплачував внаслідок трудової діяльності. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У відповіді на відзив позивачка вказує, що сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 05.03.1983 по 10.05.2022. Під час перебування у шлюбі ними набуто квартиру [ADDRESS] . Однак документи про право власності на квартиру було оформлено ім`я відповідача, де підставою для реєстрації вказано свідоцтво про право власності від 25.12.2000, видане Івано-Франківським МУЖКГ згідно з розпорядженням міського голови від 25.12.2000 № 655-р. Після розірвання шлюбу відповідач змінив замок у вхідних дверях квартири та почав чинити перешкоди позивачці у доступі до квартири. Письмовим доказом, а саме довідкою про право власності на квартиру від 2000 року, яку долучено відповідачем до відзиву на позовну заяву, підтверджується сплата пайових внесків без конкретизації особи, яка внесла ці кошти. Доказів того, що оплата пайового внеску в повному обсязі або частково була здійснена за особисті кошти відповідача матеріали справи не містять та свідчить, що презумпцію спільності права власності подружжя на майно, відповідачем не спростовано, тоді як тягар доказування покладається саме на нього. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали у повному обсязі заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просять їх задовольнити. Відповідач та його представник заперечували щодо поділу майна. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як слідує з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 05.03.1983 року у Міжгірській сільській ради Богородчанського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис на номером 5. Заочним рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10.05.2022 по справі № 338/258/22 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до архівного витягу від 14.08.2023 № 35/59-4.02/701 вбачається, що 25.12.2000 року видано розпорядження міського голови № 665-р про оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . У довідці ЖБК № 21 № 708 від грудня 2000 року зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Вартість квартири 23055,20 грн. З копії Свідоцтва про право власності на квартиру від 25.12.2000 року, виданого Івано-франківським МУЖКГ, на підставі розпорядженням міського голови від 25.12.2000 року № 655-р, вбачається, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. З довідок Івано-Франківського обласного технічної інвентаризації від 24.01.2019 № 113 та 01.08.2022 № 1470 вбачається, що згідно архівних даних, станом на 31.12.2012 за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею\~ 83,2 кв.м. Підставою для реєстрації було свідоцтво про право власності від 25.12.2000 року, видане Івано-франківським МУЖКГ, згідно з розпорядженням міського голови від 25.12.2000 року № 655-р. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 25.12.2000 року, запис про реєстрацію права власності № 4776, книга № 66. Довідкою КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 20.01.2023 № 17 підтверджується місце роботи позивачки [PERSON] у даному медичному закладі. Згідно довідки Дзвиняцької сільської ради від 27.09.2022 № 80 підтверджується реєстрація [PERSON] у [ADDRESS] , але зазначено, що фактично за такою адресою вона не проживає. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України\~ власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved