Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

19.04.2023 року на розгляд Мар`їнського районного суду Донецької області пред`явлено позовну заяву [PERSON] про стягнення з [PERSON] збитків, спричинених затопленням (залиттям) об`єкта нерухомості, а самематеріальну шкоду в сумі 28902,00 гривень,моральну шкоду в сумі 50000,00 гривень (а.с.2). Ухвалою судді від 19.04.2023 року за заявою [PERSON] до [PERSON] порушено цивільну справу, розгляд якої призначено в загальному позовному провадженні (а.с.17) 06.06.2023 року [PERSON] подала заяву про уточнення заявлених позовних вимог, а саме про стягнення з [PERSON] в рахунок відшкодування майнових збитків, завданих залиттям, пошкодженням нежитлового приміщення грошову суму 97347,45 гривень, та в порядку компенсації моральної шкоди грошову суму 10000,00 гривень (а.с. 21-24) 17.07.2023 року [PERSON] заявлено клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON] (а.с. 72-74) Ухвалою суду від 07.08.2023 року до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON] (а.с.79) Позовні вимоги обґрунтовано наступним. [PERSON] є власником об`єкта нежитлової нерухомості, а саме вбудованого магазину за адресою: [ADDRESS] . 24 січня 2023 року зазначений об`єкт нерухомості пошкоджено внаслідок залиття, а саме власником (мешканцями) квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище над магазином не забезпечено належний стан сантехнічного обладнання та стався порив рушникосушки у ванній кімнаті, в результаті чого вода просочилася через стелю, стікала по стінам магазину, належного [PERSON] 06 березня 2023 року Комунальним підприємством «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» складено комісійний Акт про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі), яким встановлено наслідки залиття (пошкодження майна), а також причинно-наслідковий зв`язок між затопленням магазину та витоком води з квартири, що знаходиться поверхом вище та є власністю і знаходиться у фактичному користуванні відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Звітом про оцінку майна, складений 24.05.2023 року суб`єктом оціночної діяльності визначено розмір збитків (шкоди) від затоплення 24.01.2023 року магазину як суму вартості будівельно-монтажних робіт і вартості необхідних матеріалів, що дорівнює 97347,45 гривень. Добровільно відшкодувати майнову шкоду [PERSON] , [PERSON] категорично відмовилися, неодноразово вжиті [PERSON] спроби врегулювати спірні відносини відповідачами проігноровано. За таких обставин, позивач, посилаючись на ст. ст. 319, 383, 1166 ЦК України, звернулась за захистом своїх майнових прав до суду. Крім того, внаслідок залиття приміщення магазину, в результаті винних та неправомірних дій відповідачів, позивачу завдано моральну шкоду. [PERSON] зазначає, що є фізичною особою-підприємцем, об`єкт нежитлової нерухомості (вбудований магазин) здає в оплатну оренду під торгівельну площу. Орендарями позивачу висловленоряд претензій, оскільки внаслідок затоплення знищено ряд товарів, також наймачами повідомлено про розірвання попередньо укладених договорів оренди у разі не здійснення позивачем ремонтних робіт в магазині. Такі обставини спричинили ряд негативних наслідків, порушено наладжений уклад життя, і це позначається на психоемоційному стані. Посилаючись на ст. ст. 23, 1167 ЦК України,позивачем заявлено присудження моральної компенсації в сумі10000,00 гривень (а.с. 2, 21-24). 06.06.2023 [PERSON] на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України подано відзив, в якому позиція проти вимог [PERSON] зведена до наступного. За позицією відповідача правові підстави для стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди відсутні, оскільки позивачем не доведено вини у заподіянні збитків. Актпро залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі), складений 06.03.2023 року Комунальним підприємством «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» відповідач вважає таким, що не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердж. Наказом № 76 від 17.05.2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, тому не може бути належним та допустимим доказом спричинення відповідачем майнової шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача та шкодою. Подія залиття (затоплення) магазину за адресою: [ADDRESS] мала місце 24 січня 2023 року, Акт про залиття складено через півтора місяці (06.03.2023 року). Акт складається в день аварії за обов`язкової присутності обох власників приміщень. В супереч цього, при складанні комісійного Акту від 06.03.2023 року жодна із сторін не була присутня під час складання, позивач [PERSON] ознайомлена з Актом 24.03.2023 року, відповідача [PERSON] запросили на ознайомлення з Актом - 10.03.2023 року. Неналежним та недопустимим доказом відповідач [PERSON] також вважає додані до позовної заяви [PERSON] локальний кошторис на будівельні роботи та договірну ціну на ремонт приміщення, оскільки в зазначених документах не міститься інформація про замовника, виконавця робіт та об`єкт, на якому планується проведення або вже здійснено ремонтні роботи. Позицію захисту відповідач [PERSON] також обґрунтовує тим, що не являється власником квартири [ADDRESS] , а також не перебуває на реєстраційному обліку за вказаною адресою. (а.с. 61-63). Відповідач [PERSON] правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних письмових пояснень не надала. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Представник позивача [PERSON] адвокат Назаренко А.С. (діюча на підставі ордеру про надання правничої допомоги) в судовому засіданні юридично обґрунтувала позовні вимоги, зазначила, що до спірних відносин сторін підлягає застосуванню правова норма статті 1166 ЦК України, та [PERSON] , [PERSON] мають нести відповідальність за спричинену майнову та моральну шкоду, завдану залиттям квартири. Наданими позивачем доказами підтверджено факт спричинення збитків та протиправну поведінку відповідачів як заподіювачів шкоди. Долучений до матеріалів справи Акт про залиття містять всі необхідні відомості дату та місце складання, дані про членів комісії, подія, що трапилася, наслідки та причину залиття, тому Акт відповідають вимогам складання, які передбачені Правилами утримання жилих будівників та прибудинкових територій. В свою чергу, відповідачами не було доведено відсутність вини у завданні шкоди. Допущені відповідачами порушення (неналежне утримання / обслуговування сантехнічного обладнання в квартирі) знаходяться в прямому причинному зв`язку із завданням збитків від залиття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України про розгляд справи в його відсутність, при ухвалені судом рішення просив врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 69) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, поважні причини неявки на виклик не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду не заявлено. Представник відповідача [PERSON] адвокат Васильчук Г.В. (діюча на підставі ордеру про надання правничої допомоги) проти позову заперечувала, зазначила, що при складанні Акту залиття від 06.03.2023 року на предмет обстеження приміщення магазину, який начебто затоплено, - [PERSON] не приймала участь, належну їй квартиру [ADDRESS] члени комісії, які склали Акт не обстежували. Такі обставини повністю спростовують доведеність вини відповідача [PERSON] в спричиненні збитків позивачу. Неналежним доказом по справі представник просить суд визнати і Звіт про оцінку майна, який складений 24.05.2023 року, при тому, що подія, начебто, залиття мала місце 24.01.2023 року. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Мар`їнського районного нотаріального округу Донецької області, р/р 673 Дворник Е.В. на праві приватної власності належить вбудований магазин загальною площею 742 кв.м. з підвалом загальною площею 397,3 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10) Згідно реєстраційного посвідчення, видане Мар`їнським районним державним підприємством капітального будівництва та технічної інвентаризації за р/р № 4-140 від 02.08.2002 року вбудований магазин з підвалом, розташований в [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] (а.с. 17) Відповідно до Акту про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі), складений 06.03.2023 року комісією Комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» - 24.01.2023 року сталося залиття магазину «Жовтневий» в будинку [ADDRESS] ; на момент огляду у торговому залі видно сухі сліди залиття: стіни при вході з лівої сторони по всій стіні частково набрякло і потріскалося фарбування, а також видно сірі плями по всій торговій залі, на стінах місцями цвіль; стеля бетон фарбування частково по всій стелі здулося і потріскалася фарба; стеля підвісна Армстронг деформувалася частково після залиття 1,10м * 3,50м; панель фарбування місцями потріскалося та частково видно сірі плями від підлоги; підлога кахель; в графі Акту «причиною аварії, що сталася являється» комісією зазначено: у квартирі [ADDRESS] стався порив сушки для рушників у ванній кімнаті; з Актом ознайомлені [PERSON] та жителі квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 4) Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 338538124 від 10.07.2023 року право власності на об`єкт житлової нерухомості, а саме квартири [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі Ухвали Мар`їнського районного суду Донецької області від 19.07.2018 року по справі № 237/3296/18, розмір частки 100% (а.с. 75) Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. [PERSON] позивається до суду про стягнення матеріальних збитків, моральної шкоди, спричинених пошкодженням внаслідок залиття належного позивачу майна (вбудованого магазину з підвалом, розташований в [ADDRESS] ), відповідачами визначено [PERSON] , [PERSON] у власності, управлінні, фактичному користуванні яких знаходиться квартира [ADDRESS] (розташована поверхом вище над магазином). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового суду України, викладених у пункті 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; г) вина. З урахуванням принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок, як обов`язкова умова відповідальності за заподіяні збитки, полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (постанова ВС від 14.04.2020 у справі № 920/715/17). У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вирішуючи питання щодо доказів, суд враховує інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Так, Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005р. затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, пунктом 2.3.6 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма та зміст якого затверджений Додатком № 4 Правил. Згідно Додатку № 4 Привал утримання жилих будинків та прибудинкових територій та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) в Акті про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі) повинні бути відображені:дата складання акту (число, місяць, рік);прізвища, ініціали та займані посади членів комісії;прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди;адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття;адреса квартири, поверх, форма власності;характер залиття та його причини;завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість);висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також роз`яснено, що при складенні акту про залиття необхідна присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної; акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії; в акті повинно бути відображено характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода, висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Суд, надаючи оцінку Акту про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі), складений 06.03.2023 року комісією Комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» приходить до висновку, що в ньому зазначено: - дата та місце складання: 06.03.2023р., м. Курахове; - членів комісії: технік-доглядач КП «МСЄЗ» КМР» [PERSON] , технік-доглядач КП «МСЄЗ» КМР» [PERSON] , монтажник сантехсистем та обладнання КП «МСЄЗ» КМР» [PERSON] ; - подія, що трапилася:24.01.2023 року в будинку [ADDRESS] сталося залиття магазину «Жовтневий»; - наслідки залиття: на момент огляду у торговому залі зафіксовано сухі сліди залиття (стіни частково набрякло і потріскалося фарбування, сірі плями по всій торговій залі, місцями цвіль; по всій бетонній стелі здулася і потріскалася фарба; стеля підвісна Армстронг деформувалася після залиття; панель фарбування потріскалося, видно сірі плями); - причину залиття: в квартирі [ADDRESS] стався порив сушки для рушників у ванній кімнаті. Суд відмічає, що основна позиція [PERSON] , [PERSON] зведена до того факту, що, оскільки вони не були особисто присутніми під час складання комісійного Акту про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі) такий документ не може мати юридичну значимість, є неналежним, недопустимим доказом. Такі доводи сторони відповідача суд відхиляє. Факт відсутності при проведенні членами комісії обстеження приміщення, яке пошкоджене з метою фіксування події залиття, наслідків залиття, обсягу, спричинених збитків - власника, мешканців квартири, чиї дії та / або бездіяльність знаходяться в причинно-наслідковому зв`язкуіз спричиненою майновою шкодою не може свідчити про недійсність Акту про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі). Суд відмічає, що оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх матеріалів, що подані сторонами; жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили (ст. 89 ЦПК України). В ході судового розгляду справияк позивач так і відповідачі з дотриманням принципів диспозитивності та змагальності реалізували процесуальні права та були забезпечені можливістю безперешкодно подати суду матеріали, докази, якими в достатній міри підтверджували обрану позицію та/або спростовували б доводи сторони опонента. Сторонами надано суду наступні докази. З листа Комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» № 419 від 06.11.2023 року вбачається, що для оформлення Акту затоплення приміщення за адресою: [ADDRESS] створено тимчасову комісію для фіксації випадків та видачі Актів про залиття, аварію, що трапилась на системах централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання, течі покрівлі) та системи водовідведення в житловому фонді, який знаходиться на обслуговуванні КП «МСЄЗ» КМР» (а.с. 122). Наказом Комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» № 24/1 від 25.01.2023 року створено на час дії в Україні військового стану тимчасову комісію для фіксації випадків та видачі Актів про залиття, аварію, що трапилась на системах централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання, течі покрівлі) та системи водовідведення в житловому фонді, який знаходиться на обслуговуванні КП «МСЄЗ» КМР» та Актів і заходів щодо несанкціонованого доступу до житла для проведення ліквідаційних, ремонтних та відновлювальних робіт на системах централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання, течі покрівлі) та системи водовідведення в житловому фонді, який знаходиться на обслуговуванні КП «МСЄЗ» КМР»; затверджено перелік осіб, які входять до складу тимчасової комісії: [PERSON] технік-доглядач 2 категорії дільниці по утриманню багатоквартирних будинків та прибудинкових територій групи по обслуговуванню прибудинкових територій; [PERSON] технік-доглядач 2 категорії дільниці (полігону) твердих побутових відходів; [PERSON] монтажник сантехсистем та обладнання (а.с. 123) Зазначені докази, на думку суду, вказують на уповноваженість, правомочність осіб, які увійшли до складу комісії та якими складено 06.03.2023 року Акт про залиття 24.01.2023 року магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності позивачу [PERSON] . З листа Комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» № 388 від 17.10.2023 року вбачається, що згідно записів з Журналу реєстрації заявок та звернень» КП «МСЄЗ» КМР» перекриття централізованого водопостачання будинку за адресою: [ADDRESS] відбувалося черговою бригадою в складі: монтажників сантехсистем та обладнання [PERSON] , [PERSON] о 05:40 год. 24.01.2023р.; у зв`язку з відсутністю власника квартири [ADDRESS] в момент аварії ремонтно-відновлювальні роботи здійснювалися бригадою монтажників сантехсистем та обладнання [PERSON] , [PERSON] о 09:00 год. 24.01.2023 року (а.с. 120) Згідно витягу з Журналу реєстрації заявок та звернень Комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» за період з 12.10.2022р. по 08.05.2023р. за 24 січня 2023 року здійснено наступні записи: «Лермонтова, 17 виток води з квартири [ADDRESS] затоплює кофейню відключили ПТС, запустили будинок» (а.с. 118, 119, 121) Суд, надаючи оцінку зазначеним доказам, акцентує увагу, що 24.01.2023 року працівники КП «Міська служба єдиного замовника» (чергові бригади монтажників сантехсистем та обладнання) двічі прибували на виклик за адресою: [ADDRESS] , зафіксували виток води з квартири [ADDRESS] , усунули причину затоплення. З метою встановлення об`єктивної істини, для забезпечення повноти та всебічності розгляду справи судом проведено допит свідків. [PERSON] суду повідомив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] , яка має власності магазин з підвальним приміщенням за адресою: [ADDRESS] , приміщення здається в оренду під торгівельні приміщення. В січні 2023 року (точний день не пам`ятає) близько 05:00 ранку йому зателефонували представники територіальної оборони м. Курахове та повідомили, що з під вікна другого поверху будинку стікає вода, що вказує на ознаки затоплення магазину. Невідкладно прибув до магазину, працівники житлово-комунальної службиперекрили будинок. Витік води відбувався з квартири [ADDRESS] . Разом з працівником ЖЕО піднімався на другий поверх, стукали в двері квартири [ADDRESS] , однак ніхто не відкрив. В той день заходив в магазин, щоб оглянути наслідки залиття на підлозі було води в суттєвій кількості (орієнтовно по щиколотку), мокрі стіни, відпала стеля Армстронг. Пізніше близько 07:30 годині в той самий день свідок в м. Курахове побачив [PERSON] , якому повідомив про затоплення. Від відшкодування збитків [PERSON] відмовився, проявив байдужість до спричиненої шкоди посилаючись, що через воєнні дії якісь спори не на часі. Свідок [PERSON] суду повідомила, що працює техніком-доглядачем на КП «Міська служба єдиного замовника», є членом комісії, що створена на підприємстві для складання актів про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі). В березні 2023 року на підставі заяви [PERSON] здійснено огляд магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , зафіксовано наслідки (пошкодження) нежитлового приміщення, що мало місце в січні 2023 року, та складено відповідний Акт за встановленою формою. Відповідаючи на питання суду та учасників процесу відповіла, що причину залиття (витік води з квартири [ADDRESS] через порив рушникосушки), зазначена комісією в Акті встановлено черговим слюсарем, що в день аварії здійснював обстеження квартири [ADDRESS] , маються відповідні записи в Журналі реєстрації заявок. Свідок зазначила, що для ознайомлення з Актом про залиття було викликано мешканців квартири [ADDRESS] , забезпечено їх право висловити незгоду, зауваження. Ніяких скарг від власника, мешканців квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] не надходило. Свідок [PERSON] надала покази аналогічні показам [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомив, що працює черговим слюсарем на КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради», в січні 2023 року перебував разом з напарником на роботі (точної дати події не пам`ятає) в нічній зміні; ближче до ранку (на світанку) поступив виклик на адресу: [ADDRESS] . За виходом на зазначену адресу встановлено, що відбувається затоплення магазину, розташованого на першому поверсі; залиття відбувалося з квартири [ADDRESS] свідок не мав можливості потрапити, оскільки власника, мешканців не було вдома. До встановлення та усунення безпосередньої причини затоплення він разом з напарником відключили багатоквартирний будинок від системи центрального опалення. Відповідаючи на питання суду та учасників процесу свідок повідомив, що витік води точно відбувався з квартири [ADDRESS] , про це свідчили вологі сліди, стікання води з під вікна цієї квартири по зовнішній вуличній стіні, перекриттю будинку, крім того коли зайшов в під`їзд вода витікала з під дверей квартири [ADDRESS] на другому поверсі. Свідок зазначив, що огляд квартири [ADDRESS] ним не було здійснено, за закінченням робочого часу (о 08:00 год.) зміну передав наступній черговій бригаді, та саме вони мали встановити та усунути причину витоку води з квартири [ADDRESS] . Також свідок зазначив, що він включений в члени комісії, які склали Акт про залиття, особисто його підписував. Свідок [PERSON] суду повідомив, що працює монтажником сантехсистем та обладнання на КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради»; знаходячись на робочому місці (точної дати, року не пам`ятає) отримав з напарником [PERSON] від чергової зміни дані про порив, виток води в квартирі [ADDRESS] , попередня зміна не мала можливості потрапити до цієї квартири (мешканці були відсутні). Вхідні двері в квартиру відкрив чоловік, ймовірно власник житла. Цей чоловік провів свідка з напарником до ванної кімнати, де показав, що на рушникосушці вирвало під тиском заглушку, що призвело до витіку води та залиття приміщення поверхом нижче. Свідок зазначив, що в квартирі наявні ознаки витоку води, в ванній кімнаті мокрі сліди також на стінах. Квартира [ADDRESS] розташована поверхом вище над магазином «Жовтневий», саме порив в цій квартири став причиною затоплення магазину. На другому поверсі розташовано декілька квартир (за кількістю не може сказати), однак необхідності їх обстеження не було встановлено. Попередньою черговою бригадою слюсарів вірно встановлено, що витік води відбувся з квартири [ADDRESS] , а вже свідок разом з напарником за безпосереднім оглядом квартири [ADDRESS] встановили причину витоку води (зірвано заглушку на рушникосушці). В момент огляду квартири [ADDRESS] чоловік, який відкрив вхідні двері та забезпечив огляд житлового приміщення не висловлював жодних скарг, заяв, заперечень, що затоплення (залиття) сталося з іншої причини ніж порив в ванній кімнаті цієї квартири. Свідок [PERSON] суду повідомив, що працює монтажником сантехсистем на КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради, 24.01.2023 року він разом з напарником [PERSON] були на робочій зміні, згідно направлення диспетчера здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] з метою встановлення причин витоку з квартири води; попередня чергова бригада відключила багатоквартирний будинок, а в квартиру [ADDRESS] не мали можливості увійти, оскільки мешканців не було вдома. Вхідні двері квартири відкрив чоловік, як думає свідок, власник квартири, прізвище не може назвати, оскільки особисто не знайомий. Чоловік безперешкодно провів свідка з напарником до ванної кімнати (сумісний санвузол), та було зафіксовано, що на рушникосушці вирвано заглушку. Це особисте сантехнічне обладнання мешканців квартири, тому підстав для виконання ремонтних робіт працівниками КП «МСЄЗ» не вбачалося. Стояки гарячої, холодної води в квартирі були в порядку. Іншої причини витоку води окрім як зірвано заглушку на рушникрсушці не виявлено, не встановлено. Свідок відмічає, що в квартирі [ADDRESS] в достатній кількості в ванній кімнаті, прихожій на підлозі була вода, стелі сухі, тому не біло підстав вважати, що затоплення сталося з квартири поверхом вище. Після того, як впевнилися, що в квартирі [ADDRESS] усунуто причину витоку воду було відновлено водопостачання в будинок [ADDRESS] та зафіксовано, що фактів залиття (затоплення) немає. В магазин, що розташований поверхом нижче свідок заходив, щоб впевнитися, що залиття припинено. Залучений до складу комісії для складання Акту про залиття свідок не був. У відповідь на питання свідок зазначив, що, на його переконання, причини виривання заглушки можуть бути різні: не якісна, зношена різьба в рушникосушці, може при монтуванні перетягнути заглушку, також відмітив, що малоймовірно, що виривання могло мати місце під тиском напору води. Суд при ухваленні рішення по справі приймає до уваги показання свідків, як засіб доказування, суттєвих розходжень у свідченнях допитаних осіб не має. Обставини повідомлені свідками [PERSON] , [PERSON] узгоджуються з інформацією, викладеною в комісійному Акті про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі) від 06.03.2023 року, а саме в частині опису наслідків, обсягу збитків після залиття 24.01.2023 року приміщення магазину за адресою: [ADDRESS] . З показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слідує, що причина залиття 24.01.2023 року нежитлового приміщенняза адресою: [ADDRESS] є встановленою, однозначною та зводиться до необережних дій / бездіяльності власника / членів сім`ї / мешканців квартири [ADDRESS] (розташована над магазином), а саме не забезпечення належного стану сантехнічного обладнання, джерелом витоку води є порив сушки для рушників у ванній кімнаті. Показами свідків (підстав для їх зацікавленості у вирішенні справи не встановлено) спростовуються доводи, заперечення відповідачів [PERSON] , [PERSON] , що огляд квартири [ADDRESS] уповноваженими представниками Комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» безпосередньо в день залиття (24.01.2023 року) не проводився, а також що 24.01.2023 року не мало місце ніякого пориву сантехнічного приладу у ванній кімнаті зазначеної квартири (належній на праві власності [PERSON] ) В Акті про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі), складений 06.03.2023 року комісією КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» наявний особистий підпис [PERSON] , та власноруч написані ним письмові пояснення, які зведено до висловлення часткової згоди з актом з додаванням того, що порив стався не з причини винних дій [PERSON] , а в зв`язку з низькою температурою сталося промерзання пробкою сушки для рушників. Суд зазначає, що посилання відповідача [PERSON] в Акті про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі) від 06.03.2023 року, що порив сантехнічного приладу (рушникосушки) ніяким чином не спростовує вину, не скасовує відповідальність за збитки, спричинені залиттям. Клопотань про проведення по справі відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин пориву сантехнічного обладнання відповідачами не завлено, що може свідчити про небажання отримати належні докази на підтвердження озвученої позиції по справі та доведеності невинуватості у завданні шкоди. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини, своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Стороною відповідачів не надано суду жодних доказів, що залиття приміщення магазину, належного позивачу сталося з вини балансоутримувача будинку. До матеріалів справи представником відповідача долучено довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ТЕС» № 19-574 від 24.05.2023 року з інформацією, що теплоносій подавався у тепломережу м. Курахове безперервно цілодобово, також в довідці зазначено параметри температури та тиску подавального та зворотного трубопроводів (а.с. 158). Суд відмічає, що відповідачемне надано пояснень, яке значення має зазначена довідка в контексті спірних відносин сторін, які важливі інформаційні відомості з позиції доведення / спростування обставин справи містить долучений документ. За таких обставин підстав надання оцінки даному доказу суд взагалі не вбачає. Також представником відповідача до матеріалів справи долучено копія акту про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі), в якому в графі «причиною аварії, що сталася являється» зазначено: «у квартирі [ADDRESS] стався порив радіатора опалення» (а.с. 156-157). Підстав для прийняття, оцінці, врахування вказаного документа суд не вбачає, оскільки жодних печаток, штампів на акті не поставлено, а отже документ не має жодної доказового юридичного значення. З аналізу статті 1166 ЦК України та роз`яснень, наданих в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2012 р., вбачається, що відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст.1166 ЦК України має доводити саме заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права. Аналогічні роз`яснення містяться в п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний висновок прийнято Верховним судом у постанові від 05.12.2022 року у справі № 214/7462/20, у постанові від 22.03.2023 року у справі № 263/14437/19. Суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи при застосуванні зазначених норм права, приходить до переконання, що в ході судового розгляду належно допустимими, достатніми доказами встановлено причинно-наслідковий зв`язок між затопленням нежитлового приміщення (магазину) за адресою: [ADDRESS] , яке на праві власності належить позивачу [PERSON] та витоком води з квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище, власником якої є відповідач [PERSON] , що є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В ході розгляду справи не встановлено даних про будь-які поломки, аварії, пошкодження, розгерметизацію внутрішньо-будинкових систем водо- чи теплопостачання, несправності зливної каналізації мережі будинку, або даних про наявність залиття, виток води з інших квартир, ніж квартири [ADDRESS] . Статтями 319, 383 ЦК України визначено, що власність зобов`язує, власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб. Власник не може використовувати майно на шкоду правам громадян; безгосподарне утримання будинку / квартири тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України. Відповідно до ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є власником об`єкта жилої нерухомості, а саме квартири [ADDRESS] , що підтверджено відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, саме відповідач [PERSON] є особою, відповідальною за відшкодування збитків, які спричинені іншим особам (в даному випадку позивачу [PERSON] ) неналежним утриманням своєї власності, свого майна. Приймаючи такий висновок, суд враховує, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, разом із тим дані, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] є об`єктом спільної власності відповідачів як подружжя суду не надано. Чинне законодавство (житлове, цивільне, сімейне право) відносить дружина та чоловіка до членів сім`ї по відношенню один до одного. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, та зобов`язані дбайливо ставитися до квартири, брати участь в утриманні квартири. В ході розгляду справи встановлено факт прибуття [PERSON] в день затоплення (24.01.2023 року) на місце події, факт забезпечення ним безперешкодного доступу до квартири [ADDRESS] працівників КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» для встановлення причин залиття, факти вжиття відповідачем [PERSON] дій з усунення в квартирі [ADDRESS] наслідків витоку води. Разом із тим,суд враховує, що відповідач [PERSON] визначив категоричну позицію захисту по справі, що він не є співвласником квартири [ADDRESS] , а також не перебуває на реєстраційному обліку за вказаною адресою. Такі доводи відповідач [PERSON] не оспорила, не надала жодних доказів, які могли б дати суду підстави для встановлення спільної відповідальності [PERSON] за відшкодування збитків, спричинених безвідповідальним, неналежним утриманням майна. За таких обставин, суд не вбачає підстав для встановлення [PERSON] цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України. Таким чином, обов`язок відшкодування спричинених збитків суд покладає на відповідача [PERSON] . Приймаючи такий висновок суд зазначає про безпідставність обраної по справі позиції [PERSON] щодо її відсутності, не мешкання станом на день події залиття (24.01.2023 року) в квартирі [ADDRESS] з причини внутрішнього переміщення в більш безпечні регіони України з огляду активних бойових дій, що вчиняються з лютого 2022 року зі сторони окупаційних військ російської федерації. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6825-500934206 від 11.04.2022 року [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 154). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6821-5002924504 від 25.08.2023 року [PERSON] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 155). Надані відповідачем [PERSON] докази внутрішнього переміщення з м. Курахове до Хмельницької області лише підтверджує, що при складанні комісією Комунального підприємства «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» Акту про залиття, аварії, яка сталася в системі центрального опалення (гарячого або холодного водопостачання, водовідведення, течі покрівлі) від 06.03.2023 року об`єктивно участь відповідача [PERSON] не могла бути забезпечена. Суд вважає, що відповідач [PERSON] не мала жодних перешкод для звернення вже після складення Акту від 06.03.2023 року до КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» з вимогою повторного обстеження квартири та магазину позивача вже в її присутності. Разом з тим, [PERSON] після події залиття приміщення позивача в цілому зайняла нейтральну позицію, та вже після звернення позивача до суду у вигідному для себе аспекті ставить під сумнів Акт про залиття, аварії, яка сталася від 06.03.2023 року як такий, що складений за її відсутності. Суд зазначає, що факт виїзду [PERSON] з м. Курахове, відсутності на момент події затоплення та пошкодження (24.01.2023 року) в належній їй квартирі ( [ADDRESS] ) не звільняє від обов`язку забезпечити належний стан утримання, збереження жилого приміщення, власність зобов`язує. Жодних підстав для звільнення від цивільної відповідальності осіб, які мають статус внутрішньо переміщеної особи чинним законодавством, зокрема Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» не передбачено. Доказів, що залиття приміщення магазину позивача [PERSON] сталося внаслідок аварії в системі центрального опалення, водопостачання, несправності внутрішньо будинкових мереж суду відповідачем [PERSON] не надано. Доказів того, що порив сантехнічного обладнання (рушникосушки) у ванній кімнаті в квартирі [ADDRESS] стався через непередбачувану подію, форс-мажорний випадок суду відповідачем Ю.В. не надано. Доказів того, що [PERSON] на період своєї відсутності в квартирі [ADDRESS] уклала договір найму (оренди) з передачею житлового приміщення для проживання іншим особам, дії та / або бездіяльність яких могли привести до аварійної ситуації (порив сантехнічного обладнання) суду також не надано. З огляду вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для ухвалення рішення про стягнення з [PERSON] шкоди, спричиненої позивачу [PERSON] внаслідок залиття, пошкодження належного останній нежитлового приміщення (магазину), розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] в приватному порядку звернулася до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] , замовила послуги з обстеження та складання звіту про оцінку збитків (вартість відновлювальних ремонтних робіт) від затоплення (залиття) нежитлового приміщення (вбудований магазин з підвалом) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 140). 24.05.2023 року між [PERSON] та суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] укладено договір, за умовами якого оцінці підлягає майно відповідно до акту обстеження, пошкоджене під час затоплення (залиття водою) у нежитловому приміщенні (вбудований магазин з підвалом) за адресою: [ADDRESS] на предмет визначення матеріального збитку (вартості відновлювальних ремонтних робіт) (а.с. 137-139) Відповідно до Звіту про оцінку майна від 24.05.2023 року, складеного кваліфікаційним суб`єктом оціночної діяльності, - визначення збитку станом на 24.01.2023 року з урахуванням зносу та пошкоджень, складає: \~ \~ \~ \~- торгівельний зал № 1: стіни обшиті гіпсокартоном поштукатурені та пофарбовані (23,53 кв.м.) 13751,92 гривень; \~ \~ \~ \~- торгівельний зал № 1: стіни без гіпсокартону поштукатурені та пофарбовані (24,36 кв.м.) 8551,34 гривень; \~ \~ \~ \~- торгівельний зал № 1: стеля Армстронг (26 кв.м.) 11688,30 гривень; \~ \~ \~ \~- торгівельний зал № 2: стіни обшиті гіпсокартоном поштукатурені та пофарбовані (22,25 кв.м.) 12299,01 гривень; \~ \~ \~ \~- торгівельний зал № 2: стіни без гіпсокартону, поштукатурені та пофарбовані (24,15 кв.м.) 8487,04 гривень; \~ \~ \~ \~- торгівельний зал № 2: стеля поштукатурено пофарбовано (22,5 кв.м.) - 8473,92 гривень; \~ \~ \~ \~- коридор: стіни обшиті гіпсокартоном поштукатурені та пофарбовані (20,93 кв.м.) 11744,09 гривень; \~ \~ \~ \~- коридор: стіни без гіпсокартону поштукатурені та пофарбовані (38,68 кв.м.) 13810,38 гривень; \~ \~ \~ \~- коридор: стеля Армстронг (19 кв.м.) - 8541,45 гривень (а.с. 27-60) Суд приймає до уваги поданий стороною позивача Звіт про оцінку майна як належний доказ для визначення розміру майнової шкоди. До звіту про оцінку долучено сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача, свідоцтво про включення інформації про оцінювача до Державного реєстру оцінювачі та суб`єктів оціночної діяльності, відповідно до яких наявне право здійснювати оцінку майна та майнових прав, зокрема, за напрямками: спеціалізація 1.1 «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок та майнових прав на них». Вказане свідчить, що СОД ФОП [PERSON] є оцінювачем та її кваліфікаційний рівень відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для оцінювачів, а тому складений нею у справі звіт про визначення вартості збитку є належним, достатнім, допустим доказом. Також суд враховує, що за сталою практикою Верховного суду фактичний розмір збитків, завданих залиттям може підтверджуватися різними джерелами доказової інформації, зокрема, кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва щодо ремонтно-відновлювальних робіт (постанова ВС від 25.04.2018 року у справі № 522/8363/13-ц, постанова ВС від 02.05.2018 року у справі № 401/2142/16-ц, постанова ВС від 04.04.2018 року у справі № 362/7517/13-ц). Суд зазначає, що Звіт про оцінку майна від 24.05.2023 року відповідачем [PERSON] не спростовано, жодних письмових заперечень не висловлено, а отже сумніви щодо належності цього доказу відсутні. Відповідач [PERSON] не була позбавлена можливості надати свої докази на спростування обставин, встановлених Звітом, або звернутися до суду з клопотанням про призначення по справі відповідної судової експертизи. Разом із тим, таким процесуальним правом [PERSON] на свій власний розсуд не скористалася. Таким чином, суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоди визначену як суму вартості будівельно-монтажних робіт і вартості необхідних матеріалів, що дорівнює в загальному розмірі 97347,45 гривень. Частина 1, 2 статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ст. 1167 ЦК України). Так, [PERSON] заявлено вимоги компенсації моральної шкоди в сумі 10000,00 гривень, обґрунтуючи тим, що з причини залиття, пошкодження нежитлового приміщення (вбудованого магазину з підвалом), яке позивач як суб`єкт підприємницької діяльності здає в оплатну оренду порушено наладжений уклад життя позивача, позивач отримала претензії від орендарів, оскільки внаслідок затоплення магазину було знищено ряд їх товарів, все це позначається на психоемоційному стані позивача, виникає нервозність у відношеннях з орендарями торгівельного приміщення; стурбованість, стрес негативно впливають на стан здоров`я позивача. Суд частково погоджується з доводами позивача [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, - моральна шкода має визначатися за автономними критеріями, що випливають з Конвенції, а не на підставі принципів, визначених у національному законодавстві чи практиці відповідної держави (Мельниченко проти України); деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами, але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства»). Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи характер спірних відносин сторін, а також вимоги розумності, виваженості і справедливості, - визначає розмір компенсації моральної шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 2000,00 гривень. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] суд відмовляє в повному обсязі. В резолютивній частині рішення суду зазначається висновок про розподіл судових витрат, що узгоджується з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Outcome: partial