Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] , \~якою просить стягнути аліменти на утримання їх дитини: [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. Аргументи учасників спору. Позиція позивача. Вони з відповідачем є батьками: [PERSON] , яка не досягла повноліття, а тому потребує утримання. І оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється від цього, на її користь слід стягнути аліменти у заявленому позивачем розмірі. Відповідач відзиву на позов та будь-які докази суду не надав. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; позивач та її представник не заперечували проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому суд, на підставі частини 1\~статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що суд постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Встановлені судом обставини та правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої згідно з даними свідоцтва про її народження є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Але батьки цієї дитини у добровільному порядку не змогли домовититсь про розмір аліментів на її утримання (а.с.1-2). Отже, між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких між ними, як між батьками малолітньої дитини, виник спір щодо права позивачки стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини за рішенням суду. Оцінка суду щодо права позивачки. Положення частини 2\~статті 51 Конституції України\~передбачають, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А статті\~180\~та\~181 Сімейного кодексу України\~встановлюють обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, за домовленістю між батьками. Отже невиконання відповідачем, як батьком дітей свого обов`язку з їх утримання до досягнення ними повноліття у грошовій і (або) натуральній формі, порушує право позивача, як матері дитини, на рівність обов`язків між жінкою та чоловіком щодо утримання дітей. І тому, її\~порушене право підлягає судовому захисту. Відповідно до частини 3 статті\~181, частини 1 статті\~191 СК України\~за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, від дня пред`явлення позову. А згідно з частиною 2 статті 182 СК України\~мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а сам їх розмір повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину. Разом з цим інші обставини, що мають істотне значення для вирішення питання про розмір аліментів (передбачені ч.1\~статті 182 СК України) суд урахувати не зміг, за відсутністю доказів їх наявності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Висновок суду по суті позовних вимог. Отже, оскільки позивач просить захистити її порушене право способом, який передбачений законом, її позов підлягає задоволенню у повному обсязі. А в силу положень п.1ч.1\~ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Разом з цим, оскільки позов підлягає задоволенню на користь позивача, на підставі\~ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави слід стягнути судовий збір:1073 гривні 60 копійок. Таким чином,

Outcome: approved