Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

13.11.2023 Зачепилівським районним судом Харківської області винесено рішення по цивільній справі № 952/921/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Надія», третя особа: державний реєстратор Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області Лазарєв Юрій Олексійович, про розірвання договорів суборенди землі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мельничук І.В. подала до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 134\~500,00 грн. та гонорар успіху у розмірі 10\~000,00 грн., що разом складає 144\~500,00 грн.. Представник позивача Мельничук І.В. в судовому засіданні підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення та просила задовольнити її в повному обсязі. В судовому\~засіданні представник\~відповідача Зеленський\~В.В.\~заперечив проти\~заяви [PERSON] \~та просив суд відмовити у задоволенні заяви останньої щодо відшкодування витрат на правову допомогу у повному обсязі з підстав ненадання належних та достовірних доказів оплати позивачем витрат на правничу допомогу. Також вважає заявлені витрати не співмірними з обсягом виконаних робіт, часом витраченим представником та складністю справи. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи №952/921/20, заяву про ухвалення додаткового рішення разом з додатками, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 13.11.2023 задоволені в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Надія», третя особа: державний реєстратор Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області Лазарєв Юрій Олексійович, про розірвання договорів суборенди землі. Повний текст рішення складено 16.11.2023. Під час ухвалення вказаного рішення судом вирішувалося питання про розподіл судових витрат лише в частині відшкодування судового збору в сумі 3\~363,20 грн. Позивачем на той час не було заявлено вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Однак до ухвалення рішення адвокатом Мельничук І.В. було зроблено заяву про подання доказів понесених витрат на правову допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. 07.12.2023 представник позивача адвокат Мельничук І.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила приєднати до матеріалів справи Додаткову угоду №1 від 08.12.2020 до Договору про надання правової допомоги № 08-12-20/31126 від 08.12.2020 та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з\~\~відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 134\~500,00 грн. та гонорар успіху у розмірі 10\~000,00 грн., що разом складає 144\~500,00 грн.. До заяви додано Акт наданих послуг №14-11 від 14.11.2023 адвокатом Мельничук І.В. за результатами виконання умов Договору про надання правової допомоги № 08-12-20/31126 від 08.12.2020, згідно з яким вартість послуг на професійну правову допомогу у розмірі 134\~500,00 грн. та гонорар успіху у розмірі 10\~000,00 грн., що разом складає 144\~500,00 грн.. Відповідно до розрахунку гонорару адвоката Мельничук І.В. обсяг наданої правової допомоги позивачу [PERSON] є наступним: аналіз позовних заяв ТОВ «Надія», підготовка та подання зустрічних позовних заяв витрачено 20 годин, що становить 40\~000,00 грн.; участь в судових засіданнях (більше 30) з 08.12.2020 30 засідань вартістю 2\~000,00 грн. за одне, що становить 60\~000,00 грн., складення заяв про уточнення позовних вимог (4 шт.) витрачено 4 години вартістю 1\~000,00 грн., що становить 4\~000,00 грн.; складення пояснень від 02.09.2021 (4 шт.) витрачено 10 годин вартістю 1\~000,00 грн., що становить 10\~000,00 грн.; відповідь на відзив від 06.07.2021 витрачено 8 годин вартістю 1\~000,00 грн., що становить 8\~000,00 грн.; заперечення на клопотання про долучення доказів витрачено 2,5 години вартістю 1\~000,00 грн., що становить 2\~500,00 грн.; а всього загальна вартість послуг склала 134\~500,00 грн., а також гонорар успіху в розмірі 10\~000,00 грн., що в цілому становить 144\~500,00 грн. Статтею 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень с.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу надання послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до п.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт( наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та ( або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З приводу твердження представника відповідача Зеленського В.В. щодо відсутності доказів фактичної сплати позивачем на користь адвоката Мельничук І.В. грошових коштів за надання правової допомоги (квитанції, платіжні доручення тощо), суд виходить з наступного. За змістом ст. 137 ЦПК України при доведеності факту надання правничої допомоги та вартості цих послуг, відсутність доказів про їх фактичну сплату для їх розподілу за результатами розгляду справи відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України не мають правового значення. Так, у п.1 ч.1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою….. визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Тобто законодавець не передбачає можливості для відмови у відшкодуванні фактично наданих витрат на правову допомогу, а тому суд згідно ч.ч. 4-6 ст. 137, ч.ч. 3,4 ст. 141 ЦПК України у такому разі з`ясовує наявність чи відсутність підстав для зменшення цих витрат. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19; Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене вище, зважаючи на складність справи,

Outcome: partial