Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис № 15705 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит капітал" заборгованість за кредитним договором № 9035732 від 17.06.2019, укладений між ТОВ "МІЛОАН", правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 39-МЛ від 30.09.2019 є ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит капітал". Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.09.2019 по 23.11.2020. Сума заборгованості складає 11080 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4000,00 грн, прострочена заборгованість за комісією - 644,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4516,00 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн, строкова заборгованість за несплаченими відсотками - 0 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями (нараховано з 18.07.2019 до 30.09.2019) - 1920,00 грн. З виконавчого напису вбачається, що кредитний договір було укладено із ТОВ "МІЛОАН", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит капітал". Про зміну кредитора [PERSON] не була повідомлена. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Новий кредитор не направляв позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит капітал". Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Окрім того, штрафи та пені стягуються за період з 18.07.2019 до 30.09.2019, при цьому нотаріус зазначає період стягнення з 30.09.2019 до 23.11.2020, тобто не в період, за який стягується заборгованість. З виконавчого напису вбачається, що кредитний договір № 9035732 від 17.06.2019 було укладено із ТОВ "МІЛОАН", однак, [PERSON] жодного договору із ТОВ "МІЛОАН" не укладала. З вказаних підстав позивач не визнає розмірів заборгованості. У зв`язку з чим позивачка просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 15705, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит капітал" заборгованості в розмірі 12010,00 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит капітал" в судове засідання 06.11 2023, 29.11.2023 та 22.12.2023 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належно шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Судові повістки отримала уповноважена особа за довіреністю, про що свідчить підпис особи на рекомендованих повідомленнях. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належно, причин неявки суду не повідомив. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Сапіжак І.І. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належно, причин неявки суду не повідомив. 22.12.2023 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 15705, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] за кредитним договором № 9035732 від 17.06.2019, укладеним з ТОВ "МІЛОАН", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги № 39-МЛ від 30.09.2019 є ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит капітал", загальну суму заборгованості - 12010,00 грн (а.с. 5). При цьому у виконавчому написі неправильно зазначена дата народження [PERSON] , яка, згідно паспорту, народилася [INFO] (а.с.10). 29.01.2021 представником ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит капітал" подано заяву до приватного виконавця про примусове виконання рішення про стягнення з боржника [PERSON] коштів у розмірі 12010,00 грн (а.с.6). 04.03.2021 приватним виконавцем територіального округу Івано-Франківської області Сапіжаком І.І. відкрито виконавче провадження № 64679529 (а.с. 7-8). 17.06.2019 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено кредитний договір № 90035732, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 4000 грн на строк 30 днів до 17.07.2019 зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 644 грн та процентів за користування кредитом в сумі 1560 грн (а.с. 43-45). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п. 1, 3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на те, що на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника, тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. Позивач при зверненні до суду оспорює факт наявності безспірності заборгованості. На спростування зазначених обставин будь-яких доказів в порушення вимог ст.81 ЦПК України з боку відповідача надано не було. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу в сумі 2000 грн, суд зауважує наступне. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: квитанцію № 06/2023 від 13.06.2023 за написання цивільного позову по справі та представлення інтересів по справі в сумі 2000 грн (а.с.14), договір № 52/2023 від 25.05.2023 про надання правничої допомоги (а.с.11), ордер про надання правової допомоги від 13.06.2023 (а.с.13). Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Як вбачається з ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не оспорював розмір витрат на правову допомогу, у зв`язку із чим їх слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі в розмірі 2000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved