Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

I. Стислий виклад позовної заяви 28 листопада 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що з 01 січня 2022 року по 08 квітня 2023 року ТОВ «есі Білопілля» надавало послуги постачання теплової енергії, з 01 січня 2022 року по теперішній час надає послуги обслуговування абонентського рахунку та обслуговування, ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання до житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке на праві приватної власності належить [PERSON] . За вказані послуги споживачу за період з 01 січня 2022 року по 01 жовтня 2023 року нараховано 16 700 грн 39 коп., з них 14 177 грн 34 коп. - за постачання теплової енергії, 776 грн 24 коп. - за абонентське обслуговування, 1 746 грн 81 коп. - за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання. Вказані кошти відповідачем не сплачені у добровільному порядку, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 04 грудня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 04 січня 2024 року. У п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а. с. 54). ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи У судове засідання представник ТОВ «есі Білопілля» не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 57). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом вручення судової повістки, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 56). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки під час підготовки справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про її розгляд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів, відповідно до вимог статей 280 - 281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «есі Білопілля» є юридичною особою та здійснює господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та з постачання теплової енергії (а. с. 11-14). На підставі розпоряджень голови Сумської ОДА №№744-ОД, 745-ОД, 746-ОД від 30 листопада 2021 року ТОВ «есі Білопілля» видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами на необмежений строк (а. с. 15-17). Рішенням виконавчого комітету Білопільської міської ради №359 від 16 грудня 2021 року виробником та виконавцем комунальних послуг на території Білопільської міської територіальної громади з постачання теплової енергії визначено з 01 січня 2022 року ТОВ «есі Білопілля», яке надає послуги з постачання теплової енергії, здійснює абонентське обслуговування абонентського рахунку та послуги з обслуговування, ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання (а. с. 18). У період з 01 січня 2022 року по 08 квітня 2023 року товариство надавало послуги з постачання теплової енергії, а з 01 січня 2022 року і по теперішній час послуги по обслуговуванню абонентського рахунку та обслуговування, ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , (особистий рахунок № [NUMBER] ), яка на праві власності належить [PERSON] (а. с. 19-45). Відповідач користується послугами ТОВ «есі Білопілля» з постачання теплової енергії (централізованого опалення), але вчасно та у повному обсязі їх не сплачує, у зв`язку з чим у нього за період з 01 січня 2022 року по 01 вересня 2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 16 700 грн 39 коп., з них 14 177 грн 34 коп. - за постачання теплової енергії, 776 грн 24 коп. - за абонентське обслуговування, 1 746 грн 81 коп. - за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання (а. с. 46-48). V. Норми права, застосовані судом Відповідно до частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтями 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі №7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16-ц. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Вартістю послуг з постачання гарячої води (гарячого водопостачання) та послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) є встановлені відповідно до законодавства тарифи. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. VІ. Висновки суду Аналізуючи наведені вище норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що ТОВ «есі Білопілля» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг обслуговування абонентського рахунку та обслуговування, ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання до житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке на праві приватної власності належить [PERSON] . Натомість, відповідач свої зобов`язання щодо внесення оплати за надані комунальні послуги порушив, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не погашена на даний час. При цьому, відповідач наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовував та не надав жодних належних та допустимих доказів, що підтверджували б погашення суми боргу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. VIІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору, який покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК). Оскільки позовні вимоги ТОВ «есі Білопілля» підлягають до повного задоволення, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з цим позовом судового збору в сумі 2 684 грн (а. с. 49). На підставі викладеного,

Outcome: approved