Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

02.08.2023 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3,63 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , за життя він залишив заповіт на вищезазначену земельну ділянку на користь позивача. Осіб, яка мають право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] немає, спадщину позивач прийняв шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, однак письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №588/02-14 від 01.06.2023 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, про причину неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,63 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №039685, виданого 18.06.1999 року Озерненською сільською радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № ОД №10-15-29). Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.02.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 06.06.2013 року секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Карповим Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 58, [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заповіту, посвідченого 31.07.2013 року секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Карповим Ю.С., зареєстрованого в реєстрі за № 81, [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку площею 3,63 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №039685, виданого 18.06.1999 року Озерненською сільською радою народних депутатів [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 73965757 від 15.09.2023 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 31.07.2013 року, зареєстрований за № 81 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, які мають право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину (спадкова справа № 277/2021). Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №588/02-14 від 01.06.2023 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved