Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач 14.09.2023 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, яку на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 15.09.2023 уточнив 26.10.2023 й згідно з останньою редакцією позовної заяви просить розірвати шлюб, який зареєстрований 24.04.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис №204, укладений між сторонами у справі. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 24.04.1999, мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Основна причина припинення шлюбу, як зазначає позивач, - відсутність взаєморозуміння, несумісні погляди на життя, різні уявлення про спільний побут, втрата почуття любові та поваги. Позивач вказує, що фактичні шлюбні відносини з відповідачкою припинені з вересня 2021 року, спільне господарство сторони не ведуть, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, спору про поділ спільного майна немає. На підставі наведеного, з посиланням на ст. 105, 110, 112 СК України, позивач просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою судді від 30.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Відповідачка скористалася своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191, ч.1 ст.278 ЦПК України, 27.11.2023 подала відзив на позовну заяву, згідно з яким з обставинами, викладеними у позовній заяві не згодна, а саме, вказує, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2022 року, з цього часу сторони мають окремий бюджет й не ведуть спільне господарство. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Разом з цим, за змістом відзиву відповідачка заперечує в частині позовних вимог щодо залишення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] разом з батьком. Зауважує, що позивач не приймає участі у вихованні і розвитку сина, крім того, по вказаній категорії справи необхідно залучити до участі орган опіки та піклування. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач 14.12.2023 за вх.№ скерував до суду заяву, змістом якої зазначив, що ознайомлений іх відзивом на позовну заяву, не заперечує на викладених у ньому обставинах, а саме стосовно часу припинення фактичних шлюбних відносин (стосовно часу, вказаного у відзиві). Відповідачка у судовому засідання присутня не була, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви відповідно до ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із засвідченою копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 24.04.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 24.04.1999 вказаним органом реєстрації актів цивільного стану, про що зроблено відповідний актовий запис за № 204. Сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, наявна у справі). Спільне господарство подружжя не веде з лютого 2022 року, з приводу чого сторони дійшли згоди під час провадження справи в суді, майновий спір між сторонами на час розгляду справи відсутній. Стосовно заперечень відповідачки в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком суд зазначає таке. Позивач 14.09.2023 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, просив розірвати шлюб, укладений між сторонами, та визначити місце проживання дитини неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] із ним. Ухвалою судді від 15.09.2023 у зв`язку із невиконання вимог ст.175, 177 ЦПК України з підстав, врегульованих ч.1,2 ст.185 ЦПК України, позовну заяву залишено без руху для виправлення недоліків із наданням строку для їх усунення в п`ять днів з дня вручення ухвали, шляхом подання до матеріалів справи позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, із зазначенням доказів на підтвердження обставин в обґрунтування позовних вимог, та їх наданням у оригіналах або належним чином засвідчених копіях, а також доплати судового збору. На виконання ухвали суду 26.10.2023 від позивача на адресу суду надійшла позовну заява з уточненими позовними вимогами, за змістом якої він заявив виключно одну немайнову вимогу, просив розірвати шлюб, укладений між сторонами. Так, ухвалою суду від 30.10.2023 прийнято до розгляду позовну заяву саме про розірвання шлюбу. Тобто спір про визначення місця проживання дитини разом з батьком не є предметом розгляду у дані справі. Тому в цій частині суд не приймає заперечення відповідачки. За нормою ч.3 ст.56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111\~СК\~України суд не вважає за доцільне. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст.113\~СК\~України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідних клопотань відповідачкою до суду не подано. Відповідно до ч.8\~ст.6 Закону України «Про судовий збір»\~розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений [PERSON] у сумі 1\~073,60 гривні. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved