Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт належності їй Свідоцтва на право власності на квартиру від 1 березня 1995 року №Л00872 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у якому співвласником житла зазначено члена сім`ї « [PERSON] ». Заяву обґрунтовує тим, що у вказаному свідоцтві на право власності на квартиру прізвище та ім`я заявника записано із помилкою, а саме: зазначено « [PERSON] », замість вірно « [PERSON] » як зазначено у паспорті громадянина України, свідоцтві про одруження та свідоцтві про народження, що позбавляє заявника можливості зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Оскільки отримати нове свідоцтво неможливо, тому просить заяву задовольнити. Ухвалою від 27.11.2023, після виконання вимог ухвали від 21.11.2023 про залишення заяви без руху, постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, призначити справу до розгляду в судове засідання на 14.12.2023, яке було відкладено на 27.12.2023. Заявник та заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, разом з тим подали спільну заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, скерував клопотання про розгляд справи без його участі, у вирішенні справи поклався на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для реєстрації права власності на нерухоме майно, отже такий має юридичне значення. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.12 Постанови N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 1 березня 1995 року видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] , дійсно належить на праві власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Разом з тим, як вбачається з долучених до заяви копій документів, зокрема паспорта громадянина України серії [NUMBER] , довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про народження заявника, її правильним прізвищем та ім`ям є [PERSON] . Беручи до уваги вищенаведене, незважаючи на розбіжності у написанні прізвища та імені заявника у Свідоцтва на право власності на квартиру та паспорті громадянина України, суд приходить до висновку, що факт належності заявнику правовстановлюючого документа слід вважати встановленим, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved