Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] боргу за спожиті послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 55\~203,56\~грн та судових витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є власністю [PERSON] . Зазначена квартира забезпечується послугами централізованого опалення, які надає позивач. Позивач вказує, що з 01.11.2018 по 01.09.2022 відповідач не виконує свій обов`язок щодо оплати за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути. Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 03.02.2023 стягнуто із [PERSON] на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 по 01.09.2022 в сумі 55\~203,56 грн та стягнуто витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~481,00 грн. 06.07.2023 від представника [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, у якій вказано, що відносно предмету спору має бути застосована позовна давність, та до заяви про перегляд заочного рішення додано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. 31.07.2023 від представника позивача [PERSON] до суду надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, у якому вказано, що позовна заява подана до суду 12.09.2022, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався, та на час розгляду справи карантин в Україні діяв. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». З огляду на вищевикладене, представник позивача вважає, що строк позовної давності продовжено на строк дії карантину, тому заборгованість за період з 01.11.2018 (з 12.03.2020 встановлено карантин - 3 роки позовної давності (тобто по 12.03.2017) до 01.09.2022 підлягає до стягнення в повному обсязі. Ухвалою суду від 31.07.2023 заяву [PERSON] , від імені якої діє адвокат Омельчук Ігор Миколайович, про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення від 03.02.2023, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25.08.2023 від представника [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, у якому вказано, що позивачем не надано доказів надання послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , та не надано доказів щодо розміру опалювальної площі. Також відсутні докази укладання з відповідачем договору про надання послуг з теплопостачання, оскільки відповідач проживає за іншою адресою, та докази належності відповідачу особового рахунку та підстав для його відкриття. Представник відповідача вважає, що розрахунок заборгованості є некоректним, оскільки сума нарахованої заборгованості не відповідає опалювальній площі квартири відповідача. У зв`язку з наведеним, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. 05.09.2023 від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що строк позовної давності продовжено на строк дії карантину, запровадженого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, тому заборгованість за період з 01.11.2018 (з 12.03.2020 встановлено карантин - 3 роки позовної давності (тобто по 12.03.2017) до 01.09.2022 підлягає до стягнення в повному обсязі. Опалювальна площа квартири [ADDRESS] , становить 72,9 кв.м. Нарахування за послуги централізованого опалення з 01.11.2018 по 01.10.2020 на підставі установлених нормативів (норм) споживання по розрахунковому тарифу, що залежав від температури зовнішнього повітря, згідно з п.п. 40-49 Постанови Кабміну України № 630 від 21.07.2005, так як будинок в цей час не був обладнаний приладами обліку теплової енергії. Нарахування за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії з 01.10.2020 по 01.09.2022 у зв`язку із введенням в експлуатацію будинкового приладу обліку теплої проведено згідно з його показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг №315 від 22.11.2018, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та комунального господарства України. Вартість наданих послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії нараховується на підставі чинного законодавства та залежить від розміру тарифів, установлених в порядку, визначеному законодавством. Позивачем до позовної заяви надано детальний розрахунок проведених нарахувань за надані у спірний період послуги. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2015 №1037 запроваджено методику розрахунку вартості послуги з централізованого опалення залежно від температури зовнішнього повітря. Дані про температуру зовнішнього повітря КП "ЖТКЕ" ЖМР отримує офіційним листом від Житомирського обласного центру з гідрометеорології, і саме ці дані використовуються для розрахунку тарифу. Також представник позивача зазначає, що відсутність письмового договору про надання централізованого опалення при умові їх фактичного споживання не звільняє відповідача від оплати спожитих послуг. У відзиві вказано, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка 288030664 від 02.12.2021) загальна площа квартири [ADDRESS] , становить 73,0 м.кв. За даними особового рахунку № [NUMBER] , який ведеться за даною адресою, опалювальна площа становить 72,9 м.кв. Інформація про таку опалювальну площу передана позивачу балансоутримувачем будинку - КВЖРЕП №6. Частиною 2 пункту 17 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 визначено, що споживач зобов`язаний повідомляти виконавця про осіб, строк тимчасового проживання яких у квартирі (будинку садибного типу) перевищив місяць, а також протягом місяця про зміни, що відбулися у стані підсобного господарства і санітарно-технічного та інженерного обладнання (за умови проведення розрахунків за надані послуги з з нормативами (нормами) споживання). [PERSON] чи її представники жодного разу не звертались до позивача та не передавали інформацію та копії інвентаризаційної справи на дане житлове приміщення, не висловлювали жодних заперечень щодо проведених нарахувань та розміру опалювальної площі квартири. У відповіді на відзив представник позивача просить поновити строк для подання відповіді на відзив у зв`язку з перешкодами щодо організації роботи підприємства, пов`язаної з військовим станом, оголошенням повітряних тривог, відключенням електроенергії тощо. За приписами ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. За правилами частини 2 цієї ж статті встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Зважаючи на те, що представником позивача клопотання про поновлення пропущеного процесуального обґрунтоване належним чином, такий строк пропущений не значно, що не призвело до порушення процесуальних прав інших учасників справи, суд продовжує строк для подання відповіді на відзив та долучає її до матеріалів справи. Заперечення на відповідь на відзив до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності на квартиру\~за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована на [PERSON] з 17.08.2008. Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Заборгованість по обслуговуванню квартири централізованим опаленням за період з 01.11.2018 по 01.09.2022 складає 55\~203,56 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини між виконавцем послуг з постачання централізованого опалення та споживачем - фізичною особою регулюються\~ Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин. Згідно з частиною 1 статті 1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Частиною 1\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 сформульована правова позиція, відповідно до якої відсутність укладеного договору не звільняє відповідача від обов`язку оплачувати надані послуги. Така правова позиція Верховного Суду є сталою. Згідно із ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 317 ЦК України визначено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Норми ст. 322 ЦК України встановлюють, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання, згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не здійснює плату наданих їй послуг з централізованого опалення, має заборгованість по оплаті вартості наданих позивачем та отриманих відповідачем послуг. У відзиві представник відповідача вказує, що [PERSON] не проживає у належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] . Проте, доказів того, що відповідач зверталась до позивача з повідомленням про те, хто є споживачем послуг централізованого опалення, які постачаються до належної їй на праві власності квартири, та що між сторонами було врегульовано це питання, матеріали справи не містять, отже відповідач, як власник квартири, вважається такою, що споживає комунальні послуги за вказаною адресою, та [PERSON] як власник майна зобов`язана нести тягар по його утриманню. Також представник відповідача посилається на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є некоректним. Положеннями постанови КМУ від 30.10.2015 №1037 внесено зміни до \~Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005\~№ 630, та діяли на час виникнення спірних правовідносин, та визначено, що розмір щомісячної плати (П) за послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період протягом опалювального сезону у разі застосування одноставкового тарифу визначається виконавцем за формулою: П = ТО\~* S * Кі\~* (nфi\~/ ni'), де ТО\~- одноставковий тариф на послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) житлових будинків без будинкових та квартирних засобів обліку теплової енергії, гривень за 1 кв. метр (гривень за 1 куб. метр) за розрахунковий період протягом опалювального сезону (з податком на додану вартість); S - опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) споживача, який отримує послугу з централізованого опалення та не має будинкового або квартирного засобу обліку теплової енергії, кв. метрів (куб. метрів); Кі\~- коефіцієнт, що враховує відхилення фактичної температури зовнішнього повітря та тривалості опалювального сезону від врахованих під час розрахунку діючого тарифу в і-му місяці; nфi\~- фактична кількість діб надання послуги з централізованого опалення у розрахунковому періоді в і-му місяці; ni` - календарна кількість діб в і-му місяці. Розрахунок коефіцієнта, що враховує відхилення фактичних показників від врахованих у встановлених тарифах на послугу з централізованого опалення (Кі), проводиться виконавцем послуг з централізованого опалення щомісяця шляхом визначення співвідношення фактичної розрахункової витрати теплової енергії на опалення 1 кв. метра опалюваної площі (1 куб. метра об`єму) житлових будинків та норми витрати теплової енергії на опалення в і-му місяці розрахункового періоду: Кі\~= qфакт і\~/ qн і, де qн і\~- норма витрати теплової енергії в і-му місяці опалювального сезону на опалення 1 кв. метра опалюваної площі (1 куб. метра об`єму) житлових будинків, яка врахована у встановлених тарифах на послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії; qфакт і\~- фактична розрахункова витрата теплової енергії на опалення 1 кв. метра опалюваної площі (1 куб. метра об`єму) житлових будинків в і-му місяці розрахункового періоду. До відповіді на відзив представником позивача додано лист Житомирського обласного центру з гідрометеорології про середні добові та середні місячні температури за грудень 2018 року, а також дані щодо показників будинкового приладу обліку теплової енергії по будинку [ADDRESS] . Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований, іншого розрахунку заборгованості відповідач до суду не надав. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає вищевказаним положенням чинного на час виникнення спірних відносин законодавства та суд не знайшов підстав для визнання розрахунку заборгованості необґрунтованим. У заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача також посилається на те, що відносно предмету спору має бути застосована позовна давність. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11\~березня 2020\~року №211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої\~коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами\~Кабінету Міністрів\~України)\~установлено з\~12\~березня 2020\~року до\~22\~травня 2020\~року на\~всій території\~України карантин,\~строк дії\~якого неодноразово\~продовжувався та на час ухвалення рішення у справі карантин в Україні продовжено до 31.12.2022. Законом України\~від\~30\~березня\~2020\~року\~№\~540-IX\~«Про\~внесення\~змін до\~деяких\~законодавчих\~актів України,\~спрямованих\~на\~забезпечення додаткових\~соціальних\~та\~економічних гарантій\~у\~зв`язку\~з\~поширенням\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19)» розділ «Прикінцеві\~та\~перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, межі заявлених КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради позовних вимог, суд не вбачає підстав для застосування наслідків спливу позовної даності, оскільки заборгованість з оплати наданих позивачем послуг КП «Житомиртеплокомуненерго» нарахована за період з 01.11.2018 по 01.09.2022, при цьому, з 12.03.2020 і до скасування карантину, строки позовної давності продовжені Законом, а тому позивачем не допущено пропуску строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: approved