Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

04.09.2023 року позивачка в інтересах якої діє предствник [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідач про справі є батьком [PERSON] , [INFO] . На даний час він навчається в технікумі "Транспортно-Електротехнічного шкільного комплексу у м. Острув-Велькопольський за професією: технік-електрик, програма навчання закінчується у 2026 році, та перебуває на її утриманні. Добровільно батько відмовляється надавати матеріальну допомогу на період його навчання, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно і до закінчення навчання. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батьки» зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. На підставі викладеного, враховуючи те, що [PERSON] навчається , у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, що забезпечить їй рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved