Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Савісько В.В., звернувся з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що виконавчим написом № 9466 від 23.02.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - 13\~602,50 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 06.11.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 67304482 на підставі вищевказаного виконавчого напису про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 13602,50 грн. Позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 03.03.2023 р. рішенням Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/10042/21 позов було задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9466, виданий 23.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у розмірі 13 602 (тринадцять тисяч шістсот дві) гривні 50 копійок. Враховуючи скасування виконавчого напису нотаріуса, позивач звернувся до суду щодо повернення (стягнення) грошових коштів, стягнутих у рамках виконавчого провадження, в розмірі 13345,39 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 вересня 2023 року по справі було відкрито провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 11.10.2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому представник відповідача просили відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що кошти, стягнуті в рамках виконавчого провадження, неможливо вважати безпідставно набутими. Підставою виникнення права на стягнення грошових коштів з [PERSON] є кредитний договір, на підставі якого було видано виконавчий напис нотаріуса. Питання щодо чинності (дійсності) вказаного договору, в тому числі в судовому порядку, не вирішувалось. Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить повернути, стягнуті в рамках виконавчого провадження як заборгованість за кредитним договором, їх не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 9466, вчиненого 23.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - 13 602,50 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. від 06.11.2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 67304482 на підставі вищевказаного виконавчого напису про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 13602,50 грн. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03.03.2023 р. по справі № 367/10042/21 позов [PERSON] було задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9466, виданий 23.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у розмірі 13 602 (тринадцять тисяч шістсот дві) гривні 50 копійок, що підтверджується копією рішення суду. Грошові кошти, які були утримані з позивача в рамках виконавчого провадження ВП № 67304482, були розподілені та перераховані у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», на користь стягувача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в сумі 13345,39 грн., що підтверджується копією відповіді від 26.05.2023 року № 1765 приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. на адвокатський запит та копіями платіжних інструкцій про перерахування грошових коштів приватним виконавцем Чучковим М.О. стягувану ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в рамках виконавчого провадження ВП № 67304482 з Бурчака О.О., а саме № 8018 від 09.12.2021 року на суму 1901,57 грн., платіжної інструкції № 10566 від 19.01.2022 року на суму 3997,43 грн., № 12061 від 10.02.2022 року на суму 3862,29 грн., № 13289 від 12.04.2022 року на суму 3584,10 грн., що загалом складає 13345,39 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: 1) набуття або збереження майна, 2) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 08 вересня 2021 року по справі № 201/6498/20, провадження № 61-88св21, судовий акт\~про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~який набрав\~законної сили\~і за\~яким відбулося\~повне або\~часткове виконання\~є правовою\~підставою для\~виникнення зобов`язання\~з повернення\~майна,\~що набуто\~без достатньої\~правової підстави,\~оскільки з\~моменту ухвалення\~такого судового\~акту правова\~підстава вважається\~такою,\~що відпала. А висновок про те, що між сторонами виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору, що виключає можливість застосування статті 1212 ЦК України, є помилковим, оскільки факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів, що стягнені з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, тому отримані відповідачем кошти в сумі 13345,39 грн., підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти за скасованим виконавчим написом. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved