Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-27 00:00:00

представник заявника зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті спадкоємцем всього майна, яке їй належало на праві приватної власності, був її єдиний син [PERSON] , який проживав за тією ж адресою, прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] він помер. Після його смерті залишилася спадщина, до якої входять: житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1096 га, призначену для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Корнич Коломийського району Івано-Франківської області. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.04.2023 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] , який претендував на вказане спадкове майно, до Коломийської міської ради в особі Корницького старостинського округу про визначення додаткового строку для прийняття вказаної спадщини. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27.06.2023 року апеляційну скаргу представника [PERSON] залишено без задоволення, а вказане рішення суду без змін. Отже, воно того дня набрало законної сили. Таким чином, наявність вказаних судових рішень унеможливлює успадкування зазначеної земельної ділянки [PERSON] , інші спадкоємці, які би прийняли спадщину також відсутні. Вказані обставини дають право Коломийській міській раді звернутися із заявою про визнання цієї спадщини відумерлою в окремому провадженні, оскільки відсутній спір про право. Тому заявник просить суд ухвалити рішення, яким визнати вказану спадщину відумерлою. Представник заявника в судове засідання не з`явилася, 13.12.2023 року подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просить задовольнити, а розгляд справи просить проводити без її участі (а.с.73). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 23.10.2023 року подав до суду клопотання, в якому заявлені вимоги підтримав та просить задовольнити, а розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.41,42). В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд,\~вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступних висновків. Згідно з данини свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.01.1997 року, виданого виконкомом Корницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.01.2015 року, виданого тим же виконавчим комітетом, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Згідно з копією Державного акту на право приватної власності на землю земельна ділянка площею 0,1096 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала за життя на праві приватної власності [PERSON] (а.с.9). У відповіді державного нотаріуса Третьої Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. від 05.11.2022 року № 546/01-16 та інформаційній довідці зі Спадкового реєстру від 05.11.2022 року стосовно померлої [INFO] [PERSON] вказано, спадкова справа відсутня (а.с. 21, 22 ). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 68853207 від 27.04.2022 року, після смерті [PERSON] , спадкоємцем майна, яке їй належало, був її єдиний син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав (а.с. 12 ). Згідно з даними матеріалів спадкової справи № 38/2020, які надані приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Антонюк Оксаною Василівною 27.11.2023 року за № 64/2022, [PERSON] до вказаної нотаріуса 27.04.2022 року звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого брата [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.57). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.04.2023 року, ухваленим у справі № 346/1695/22, відмовлено в задоволені позову [PERSON] до Коломийської міської ради в особі Корницького старостинського округу про визначення додаткового строку для прийняття вказаної спадщини (а.с.23). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27.06.2023 року апеляційну скаргу представника [PERSON] залишено без задоволення, а вказане рішення суду від 27.04.2023 року суд - без змін (а.с.25). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Отже, відумерлою вважається спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури. В ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. У випадку не прийняття особою спадщини у визначений законом спосіб, то така особа не набула статусу спадкоємця, а тому спору про право немає і рішення суду про визначення спадщини відумерлою не порушує прав осіб, які не прийняли спадщину. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради. Спірний житловий будинок був побудований у 1932 році, і згідно із записами погосподарської книги Корницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області станом на 01.01.1996 рік відносився до суспільної групи господарств "робітничий двір". Головою цього домогосподарства значилась [PERSON] , членом робітничого двору був її син [PERSON] . Дані обставини підтверджуються копією записів з даними погосподарської книги вказаної сільської ради (а.с.80-83). Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Оскільки, у погосподарських книгах за указаний період тип двору [PERSON] був віднесений до робочого, то в даному випадку норми статей 120,123 ЦК УРСР відповідно до яких майно колишнього колгоспного двору підлягало розподілу між його членами, застосуванню не підлягають. Таким чином, [PERSON] набула право власності на спірне домоволодіння в цілому . Відповідно до довідки Коломийської міської ради (Корницького старостинського округу) № 512 від 10.11.2021 р., яка видана [PERSON] , про те, що [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] , помер [INFO] . Станом на 1990 рік проживали: голова сімї [PERSON] [INFO] (померла [INFO] ), син - [PERSON] [INFO] (помер [INFO] ). На момент його смерті лише його місце проживання було зареєстроване у вказаному будинку (а.с. 15). Згідно з даними довідок, виданих тим же органом місцевого самоврядування 10.11.2021 р. за №511, № 513, про те, що місце проживання [PERSON] дійсно було зареєстроване з 27.01.1982 року до часу її смерті ( [INFO] ), а [PERSON] - з 25.11.1980 року до часу його смерті ( [INFO] ) та вони проживали за вище вказаною адресою (а.с. 18, 19). Таким чином, після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] ,, який постійно проживавав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. На підставі наведеного судом встановлено, що оскільки спадкоємець [PERSON] не прийняв спадщину та йому відмовлено у визначенні додаткового строку для такого прийняття, то слід ухвалити рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її відповідній територіальній громаді відповідно до закону. \~На\~\~підставі\~\~наведеного,\~\~\~ст.ст. ст.76-81, 82, 259,264,265,268,273,293, 334-338, 352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved