Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 14.03.2023 року №1/14/03/2023. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 14.03.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів за №1/14/03/2023. Відповідно до умов вказаного договору позивач передав, а [PERSON] прийняла у власність грошові кошти у сумі 4\~725,00 доларів США. Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в гривнях по комерційному курсу продажу долара США в ПРИВАТБАНКУ у строки, передбачені п.3 Договору. На виконання умов зазначеного договору позивачем було передано [PERSON] грошові кошти в розмірі 4 725 доларів США, про що була складена власноруч розписка. Також, 14.03.2023 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №2/14/03/2023, відповідно до умов якого, [PERSON] поручилася перед позивачем як Позикодавцем за виконання Позичальником обов`язків за Договором про надання позики від 14.03.2023 року у повному обсязі. Проте, [PERSON] зобов`язання з виконання умов договору належним чином не виконуються, у зв`язку з чим, станом на 24.09.2023 виникла заборгованість за договором позики у розмірі 300 доларів США, яка складається з платежів за серпень та вересень 2023 року. Пунктом 8 Договору передбачено, що в разі коли Позичальник своєчасно не поверне Позикодавцю позику у строки згідно пункту 3 цього договору, він зобов`язаний додатково сплатити штраф у розмірі 50% (п`ятдесяти відсотків) від суми позики, вказаної у пункті 1 цього Договору. Таким чином, позивач вважає, що також має право вимоги штрафу 50% від суми позики, а саме 2 362, 50 доларів США. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором позики грошових коштів за №1/14/03/2023 від 14.03.2023 року у розмірі 159\~180 грн., штраф у розмірі 86 373 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Позивач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, разом з тим, від позивача та його представника адвоката Грибовода С.Ю. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність та відзив на позов не подали. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.03.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів №1/14/03/2023. За умовами договору [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 4\~725 доларів США, а [PERSON] зобов`язалась повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в гривнях по комерційному курсу продажу доларів США в ПРИВАТБАНКУ. Факт отримання [PERSON] грошових коштів у позику у сумі 4 725 доларів США підтверджується розпискою від 14.03.2023 року. Згідно п.3 Договору позики грошових коштів №1/14/03/2023 від 14.03.2023 [PERSON] зобов`язалась повернути [PERSON] позику у сумі 4\~725 доларів США у наступні строки: до 2.05.2023 року 225 (двісті двадцять п`ять) доларів США; до 2.06.2023 року 150 (сто п`ятдесят) доларів США; до 2.07.2023 року 150 (сто п`ятдесят) доларів США; до 2.08.2023 року 150 (сто п`ятдесят) доларів США; до 2.09.2023 року 150 (сто п`ятдесят) доларів США; до 2.10.2023 року 150 (сто п`ятдесят) доларів США; до 2.11.2023 року 150 (сто п`ятдесят) доларів США; до 2.12.2023 року 150 (сто п`ятдесят) доларів США; до 2.01.2024 року 150 (сто п`ятдесят) доларів США; до 2.02.2024 року 150 (сто п`ятдесят) доларів США; до 2.03.2024 року 3 150 (три тисячі сто п`ятдесят) доларів США. 14.03.2023 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №2/14/03/2023. Відповідно до п.1 Договору поруки №2/14/03/2023 від 14.03.2023 поручитель поручається перед позикодавцем за виконання позичальником зобов`язань за Договором про надання позики від 14.03.2023 року у повному обсязі. Позивач зазначив, що [PERSON] зобов`язання щодо повернення грошових коштів відповідно до умов Договору позики грошових коштів №1/14/03/2023 від 14.03.2023 належним чином не виконується та у зв`язку із несплатою чергових платежів за серпень та вересень 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 300 доларів США. Крім цього, п.8 Договору позики грошових коштів №1/14/03/2023 від 14.03.2023 встановлено, що у разі коли Позичальник своєчасно не поверне Позикодавцю позику у строки згідно п.3 цього Договору, він зобов`язаний додатково сплатити штраф у розмірі 50% від суми позики, вказаної у пункті 1 цього Договору. Таким чином, у зв`язку із порушенням строків повернення грошових коштів позивачем нараховано до стягнення штраф у розмірі 50% від суми позики у розмірі 2 362,50 доларів США. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти\~або\~інші речі,\~визначені\~родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму\~позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а згідно ч. 2 даної статті договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Статтею 1047 ЦК України\~визначено, що договір позики укладається у письмовій\~формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який\~посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~Тлумачення статей 1046 та 1047\~ЦК України\~свідчить, що документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей, є розписка про отримання в борг грошових коштів. \~ \~ \~ \~Аналіз частини другої\~статті 1047 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що розписка підтверджує укладення договору позики. \~ \~ \~ \~При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) викладено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Відповідний правовий висновок також мітиться у постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц. Оцінивши зміст розписки від 14.03.2023, суд доходить висновку, що вона підтверджує передання грошових коштів від позивача до відповідача [PERSON] і отримання останньою грошових коштів у позику. Відповідно до вимог ч.1ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до положень статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1049 Цивільного Кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ст.\~553\~ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно із ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну)відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1\~ст.\~526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] до\~ [PERSON] , [PERSON] \~про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів №1/14/03/2023 від 14.03.2023 року. Згідно позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів кошти за договором позики грошових коштів №1/14/03/2023 від 14.03.2023 року відповідно до умов договору в еквіваленті у гривні України, виходячи з комерційного курсу продажу долара США в ПРИВАТБАНКУ, який станом на 24.09.2023 року складає 37,9 грн. Таким чином, з урахуванням повернутих грошових коштів за договором позики №1/14/03/2023 від 14.03.2023 року сума боргу складає 4 200 доларів США, що у перерахунку на національну валюту України із розрахунку, що станом на 24.09. 2023 року 1 долар США дорівнював 37,9 гривень України становить 159\~180,00 грн. Крім цього, у зв`язку із порушенням строків повернення позики також нараховано штраф у розмірі 50% від суми позики, що становить 2 362,50 доларів США, що у перерахунку на національну валюту України із розрахунку, що станом на 24.09. 2023 року 1 долар США дорівнював 37,9 гривень України складає 86\~373,00 грн. \~ \~ \~ \~Суд погоджується за наведеним позивачем розрахунком заборгованості у розмірі 159\~180,00 грн., та штрафом у розмірі 86\~373,00 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано, контр розрахунку не надано. Також не надано доказів на підтвердження своєчасної сплати заборгованості. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи доказів на спростування доводів позивача або доказів повернення відповідачами позики суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості у розмірі 159\~180,00 грн. та суму штрафу у розмірі 86\~373,00 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 545,54 грн., у рівних частинах. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved