Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-14 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 04.11.2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Щукіної Людмили Сергіївни, про визнання заповіту недійсним. В обґрунтуванні позовної заяви зазначено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті брата [PERSON] , мати позивачки та [PERSON] [PERSON] 10.04.2018 року подала поштою заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Михайлюченко\~С.О. 10.04.2018 року приватним нотаріусом Михайлюченко\~С.О. була надана довідка про необхідність оформлення прийняття спадщини відповідно до норм чинного законодавства та виправлення помилок у документах. Однак, [INFO] мати [PERSON] померла, не встигнувши прийняти спадщину за сином, яка була спадкоємцем першої черги, після смерті сина. Позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги, після смерті матері [PERSON] , подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Янковської О.С., у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №29/2018, номер у спадковому реєстрі 63431145. Згодом стало відомо, що брат позивачки [PERSON] склав заповіт від 12.07.2017 року на ім`я [PERSON] , яка є сестрою покійної дружини [PERSON] . Позивачка вказує що, [PERSON] та [PERSON] родинні стосунки не підтримували, а тому у позивачки виникли сумніви щодо дійсності та законності заповіту, який було складено [PERSON] . При ознайомленні позивачки із заповітом брата [PERSON] вона зауважила, що напис і підпис на заповіті не є підписом останнього, оскільки значно відрізняються від дійсного підпису та почерку брата. Позивачка зазначає, що складання оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі [PERSON] а тому просить суд визнати заповіт, який було складено [PERSON] на користь [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О. та зареєстрованого в реєстрі №1079 від 12.07.2017 року, недійсним. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2019 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~04.12.2019\~року витребувано:\~від приватного\~нотаріуса Одеського\~міського нотаріального\~округу Михайлюченко\~Світлани Олексіївни\~(65012,\~м.\~Одеса,\~вул.\~Базарна,\~буд.\~70)\~належним чином\~засвідчений заповіт,\~який був\~складений [PERSON] \~12\~липня 2017\~року на\~бланку №НМЕ\~277411,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№1079;\~від Головного\~управління національної\~поліції в\~Одеській області\~оригінали документів,\~які знаходяться\~в особовій\~справі власника\~зброї [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~написані ним\~власноручно та\~містять його\~підпис.Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, [PERSON] , [INFO] , або іншій особі. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21), надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19. 20.12.2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтуванні зазначено, що її сестра [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] з 30.06.1990 року. [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] та [PERSON] , витрачала кошті на лікування останніх, а тому зазначає, що посилання позивача та те, що відповідачка не підтримувала родинних зв`язків із [PERSON] не відповідає дійсності. [PERSON] було особисто відомо, що [PERSON] нотаріально посвідчив заповіт від 12.07.2017 року, відповідно до якого все його майно заповів [PERSON] 17.03.2020 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів разом із даною справою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Щукіної Л.С. - належним чином засвідчений заповіт, який був складений [PERSON] 12 липня 2017 року на бланку під № НМЕ 277411. Витребувано докази з Головного управління національної поліції в Одеській області (з архіву МВС України в Одеській області), а саме, оригінали документів, які знаходяться в особовій справі власника зброї [PERSON] , [INFO] , та інші документи написані ним власноручно та з його підписом для проведення почеркознавчої експертизи, не менш ніж 5-8 аркушів. Витребувано з пенсійного фонду Приморського району - пенсійну справу [PERSON] , а саме оригінали документів на яких він ставив свій підпис. Витребувано з Торгово-інвестійної групи «Фортуна» оригінали документів на яких є підпис [PERSON] . На даному підприємстві [PERSON] працював керівником служби безпеки, а значить повинні бути підписані ним накази, договори та інші документи. Витребувано медичні документи з сектору медичного забезпечення ГУНП в Одеській області з даними про стан здоров`я [PERSON] у тому числі на момент підписання спірного документу тобто за 2017 рік. 04.11.2020 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року клопотання представника позивача адвоката Онищук Г.А. про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку № НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, [PERSON] , або іншій особі. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Успенська, 83/85, надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19). 02.02.2021 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів разом із даною справою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано докази. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2021 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано докази. 20.05.2021 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, [PERSON] , або іншій особі. Проведення експертизи доручити судовим експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Успенська, 83/85, надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19). Витребувано докази. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2022 року тимчасово вилучено для дослідження від Сектору медичного забезпечення ГУНП в Одеській області (м. Одеса, провулок Коркашадзе, 3) належним чином завірені копії наступних документів: медичні документи з даними про стан здоров`я [PERSON] , РНОКПП- [NUMBER] , [INFO] , у тому числі за 2017 рік. Ухвалою Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~04.02.2022\~рокупризначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, [PERSON] , або іншій особі. Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Успенська, 83/85), надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19. 21.09.2022 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів разом із даною справою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.11.2022 року поновлено провадження у справі. 12.12.2022 року від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2023 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, [PERSON] , або іншій особі. Проведення експертизи\~доручено судовим\~експертам Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС, який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Прохорівська, 35, надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19. Витребувано докази. 24.02.2023 року від Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС надійшло клопотання експерта разом із даною справою. 03.04.2023 року до суду від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз надійшла дана справа та додаткове клопотання експерта, в якому експерт просить надати для дослідження оригінал заповіту [PERSON] , складеного 12 липня 2017 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2023 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2023 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, [PERSON] , або іншій особі. Проведення експертизи\~доручено судовим\~експертам Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС, який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Прохорівська, 35, надавши у розпорядження матеріали цивільної справи № 522/18605/19. Витребувано докази. 24.08.2023 року до суду від експертної установи повернулись матеріали справи разом із висновком експерта. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2023 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2023 року справу призначено до судового розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином. 14.12.2023 року від [PERSON] надійшла заява, в якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та просить скасувати заходи забезпечення позову. 14.12.2023 року від представника позивача [PERSON] адвоката Онищук Г.А. надійшла заява про відкладення судового засідання, у зв`язку із тим, що 14.12.2023 року о 14:08 год. оголошена повітряна тривога та існує загроза та небезпека життю та здоров`ю. Дослідивши заяву представника позивача, суд вважає неявку адвоката Онищук Г.А. неповажною, оскільки повітряна тривога в м.Одесі 14.12.2023 року, яку розпочалась о 14:08 год., закінчилась о 14:59 год. Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін, які сповіщені належним чином, на підставі наявних матеріалів справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Датою складання\~повного тексту\~судового рішення\~є 21.12.2023 року. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько) та [PERSON] (матір), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько) та [PERSON] (матір), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що здійснено відповідний актовий запис №10719 Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2017 року. Після смерті [PERSON] [PERSON] подала поштою заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Михайлюченко\~С.О. 10.04.2018 року приватним нотаріусом Михайлюченко\~С.О. для [PERSON] була надана довідка про необхідність оформлення прийняття спадщини відповідно до норм чинного законодавства та виправлення помилок у документах, а саме отримати новий паспорт та надати документ, який підтверджує факт родинних відносин. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що здійснено відповідний актовий запис №265 Любашівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.08.2018 року. [PERSON] , як спадкоємець першої черги, після смерті матері [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Янковської О.С., у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №29/2018, номер у спадковому реєстрі 63431145. Згодом, позивачці стало відомо, що [PERSON] було складено заповіт, а саме: 20.07.2017 року [PERSON] , [INFO] , було складено заповіт, відповідно до якого останній на випадок смерті зробив розпорядження все його майно, де б воно та з чого не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко\~С.О. та зареєстровано в реєстрі №1079, складений на бланку №НМЕ 277411. В позовній заяві позивачка зазначає, що [PERSON] та [PERSON] родинні стосунки не підтримували, а тому у позивачки виникли сумніви щодо дійсності та законності заповіту, який було складено [PERSON] . При ознайомленні позивачки із заповітом брата [PERSON] вона зауважила, що напис і підпис на заповіті не є підписом [PERSON] , оскільки значно відрізняються від дійсного підпису та почерку брата. [PERSON] вважає, що складання оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі [PERSON] а тому просить суд визнати заповіт, який було складено [PERSON] на користь [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О. та зареєстрованого в реєстрі №1079 від 12.07.2017 року, недійсним. В свою чергу, [PERSON] є сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 30.06.1990 року. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.\~1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження людини на випадок своєї смерті. Правилами ст.\~1234\~ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Статтею 1247\~ЦК України встановлено загальні вимоги до форми заповіту, а саме заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Згідно з положеннями статті 1248\~ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 ЦК України). Відповідно до частини 2ст.\~1257\~ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно п. 18 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~р.\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. Також згідно з положеннями статей 202-204\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частини першої статті 215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 203\~ЦК України однією із загальних вимог, дотримання якої необхідно для дійсності правочину, є вимога щодо волевиявлення учасника правочину, яке повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). Заповіт, як односторонній правочин, має відповідати загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Відповідно до частини першої статті 225\~ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним згідно частини першої статті 225\~ЦК України має бути встановлена судом абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-9цс12 від 29.02.2012 р., № 6-1531цс16 від 28.09.2016 р., а також постановах Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі № 61-5896св18; від 26.09.2018 р. у справі № 344/7145/15-ц; від 19.04.2019 р. у справі № 219/11577/15-ц; від 18.09.2019 р. у справі № 311/3823/15-ц; від 03.02.2022 р. у справі № 520/8118/17). Правила статті 225\~ЦК України поширюються на ті випадки, коли немає законних підстав для визнання громадянина недієздатним, однак є дані про те, що в момент укладення правочину він перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове зворушення тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд призначає судово-психіатричну експертизу. Тобто, для визнання правочину недійсним необхідна наявність факту, що особа саме у момент укладення правочину не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 18.09.2019 р. у справі № 311/3823/15-ц, від 11.11.2019 р. у справі № 496/4851/14-ц). Розгляд вимог про визнання правочину недійсним з викладених вище підстав здійснюється з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так й інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент його укладення сторона не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними. Щодо доводів позивачки про те, що напис і підпис на заповіті не є підписом [PERSON] , оскільки значно відрізняються від дійсного його підпису та почерку. Експертом Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС було проведено судову почеркознавчу експертизу, на підставі ухвали суду від 08.06.2023 року, на вирішення якої поставити питання: чи належить підпис, вчинений на заповіті, складеному 12 липня 2017 року на бланку №НМЕ 277411, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Михайлюченко С.О., зареєстрований в реєстрі за №1079, [PERSON] , або іншій особі. Відповідно до Висновку експерта здійсненого експертом Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС №СЕ-19/116-23/12942-ПЧ від 18.08.2023 року підпис від імені [PERSON] у графі «підпис» у заповіті від 12.07.2017 року на бланку «НМЕ277411, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського округу Михайлюченко С.О. та зареєстрований в реєстрі за №1079 на 1 арк., виконаний, ймовірно [PERSON] . Інших доказів на підтвердження наведених доводів позивачки щодо несправності підпису [PERSON] на заповіті в матеріалах справи відсутні. Окрім цього, в позовній заяві позивачка зазначає, що складання оспорюваного заповіту не відповідало внутрішній волі [PERSON] . Суд зауважує, що позивачка [PERSON] з клопотанням про призначення судово-психіатричної експертизи експертизи в порядку та строки, визначені\~ЦПК України\~не зверталася. Позивачем не надано суду належних доказів, які б вказували на те, що волевиявлення [PERSON] по складенню ним заповіту від 12 липня 2017 року (на бланку №НМЕ 277411) було не вільним і не відповідало його внутрішній волі. Жодних обставин, які б свідчили про те, що заповіт від 12 липня 2017 року був складений заповідачем [PERSON] під впливом судом не встановлено. Доводи позивачки з цього приводу є її власними припущеннями, які наявними доказами не знаходять свого підтвердження. Таким чином, належних та допустимих доказів, які були б підставою для визнання заповіту недійсним суду позивачкою надано не було. При цьому, відповідно до вимог ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, згідно з ч. 1 ст.76, ч. 1 ст.77 та ст.80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки [PERSON] не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються, в зв`язку з відмовою в позові. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed