Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

04\~вересня 2023\~року [PERSON] \~звернулася до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~позовною заявою\~до ТОВ\~«Вердикт Капітал»,\~треті особи\~ приватний\~нотаріус Києво-Святошинського\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк О.В.\~та приватний\~виконавець виконавчого\~округу міста\~Києва Малкова\~М.В.\~в якій\~просила визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~виконавчий напис,\~вчинений 15\~липня 2021\~року приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк О.В.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 93839,\~за вимогою\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» про стягнення з неї 121015 грн. 69 коп. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: подані відповідачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, просила про задоволення позову. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1610 грн. 40 коп. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності , в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися та не повідомили про причину своєї неявки. 14 листопада 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про поновлення строку на подання цього відзиву, в якому відповідач просив визнати поважними причини пропуску строку на його подання через військову агресію рф та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому відповідач просив у їх стягненні відмовити через ненадання позивачкою документів на підтвердження оплати правничої допомоги. У відзиві на позовну заяву, відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 71-80). Треті особи правом надати відзив або пояснення на позовну заяву у порядку, передбаченому ЦПК України, не скористались. Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року було витребувано у приватного нотаріуса\~Києво-Святошинського\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк О.В.\~завірені належним\~чином копії\~документів,\~на підставі\~яких було\~вчинено виконавчий\~напис від\~15\~липня 2021\~року зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~93839,\~а у ТОВ «Вердикт Капітал» завірені належним чином копії кредитного договору укладеного з [PERSON] та детальної виписки по рахунку за кредитним договором боржника [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення і сум, які були сплачені боржником з повідомленням дати таких сплат. 20 жовтня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» направила до суду заяву про неможливість виконати ухвалу суду, оскільки вказані в ухвалі документи знаходяться в матеріалах справи нотаріуса (а.с. 62). Оскільки станом на час розгляду справи ухвала суду про витребування доказів не виконана, суд здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 93839 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором 600221092 від 25 квітня 2013 року в розмірі 120365 грн. 69 коп., крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 650 грн. (а.с. 12). Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 67996919 від 24 грудня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса та постановлено стягнути з боржника [PERSON] 12101 грн. 57 коп. в рахунок виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця (а.с. 13-14). Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість та нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172\~«Про затвердження\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріуса» зі змінами та доповненнями встановлено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Як зазначив Верховний Суд України в своїй Постанові від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. З матеріалів справи не вбачається, і сторонами у справі не надано доказів, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому, на думку суду, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал», зазначений у написі, є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивачка заперечує наявність боргу у визначеному розмірі. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу, суд виходить з такого. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Відповідно до договору № 18082303 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 18 серпня 2023 року, розмір оплати за виконання з юридичних послуг/правової допомоги становить 8000 грн. Разом з тим, позивачкою до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги та перерахунок коштів адвокату в розмірі 8000 грн., а тому в задоволені вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати, що складаються з суми судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. за подання позовної заяви та 536 грн. 80 коп. - за заяву про забезпечення позову, сплата яких підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 1, 19). На підставі викладеного,

Outcome: partial