Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, з моменту подачі позову до суду і до досягнення донькою 23 років, за умови продовження нею навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу за актовим записом №185 від 30.08.2007. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом із нею. У зв`язку з досягненням донькою повнолітнього віку, виплата відповідачем аліментів на її утримання припинилася, однак дочка продовжує навчання на першому курсі Навчально-наукового інституту педагогіки, психології, підготовки фахівці вищої кваліфікації Вінницького державного педагогічного університету ім. Михайла Коцюбинського на денній (комерційній) формі навчання. Термін навчання складає з 19.09.2022 по 30.06.2026. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 80\~000 грн. У зв`язку з навчанням донька не має можливості влаштуватись на роботу з метою отримання самостійного заробітку. Позивач зазначає, що відповідач є працездатним, офіційно працює у ТОВ «Готель Менеджмент» та має можливість надавати матеріальну допомогу їхній донці. А оскільки позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку, то просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 21.07.2023 провадження у цивільній справі за даним позовом відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На адресу позивача була направлена судова кореспонденція, яка була вручена особисто 16.08.2023, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення. На адресу відповідача 08.08.2023 була направлена судова кореспонденція, а саме: позовна заява з додатками до неї, ухвала про відкриття провадження, яка була отримана ним 11.08.2023, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. 07.09.2023 на адресу суду від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі зі всіх видів його заробітку, та просить призначити аліменти на період навчання дочки у розмірі 833,5 грн щомісячно до закінчення навчання донькою, що становить 50% вартості за навчання, мотивуючи тим, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей та батько, який має І групу інвалідності. В свою чергу він добровільно сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Крім того ним було перераховано кошти за навчання доньки на рахунок позивачки, який вона йому надала, однак вказаної обставини він довести не може, оскільки позивачем при подачі даного позову до суду було видалено усю з ним переписку у меседжері «вайбер». Відповідач вважає, що оскільки в позовній заяві визначено лише необхідність у сплаті за навчання, то виходячи із розрахунку вартості навчання за наступні 3 роки, яка складає 20\~000 грн в рік та становить суму 1667 грн в місяць, справедливим буде поділ необхідної щомісячної оплати за навчання для двох батьків, а саме в розмірі 833,5 грн на кожного з батьків. 12.09.2023 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить її позовні вимоги задовольнити, при цьому зазначила, що кошти, які відповідачем були перераховані, в сумі 10000 грн за їхньою домовленістю були спрямовані на оплату навчання доньки. 21.06.2022 вона придбала ювелірні вироби у подарунок донці на її день народження, про що повідомила відповідача, який погодився компенсувати їх вартість та 22.06.2023 перерахував їй кошти в сумі 10200 грн, тому ці кошти не є платою за навчання як стверджує відповідач. Зазначаючи, що у відповідача на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, відповідач свідомо занижує свої можливості щодо виплати аліментів на навчання. Заявлена відповідачем сума по сплаті аліментів, яку він погоджується сплачувати на утримання доньки є недостатньою та несправедливою, оскільки вони покривають лише половину вартості навчання, та відповідачем не враховано, що окрім плати за навчання, донька витрачає кошти на проїзд до навчального закладу, винаймає квартиру, потребує одягу та взуття та інші потреби. Вона ж працює вихователем у дитячому дошкільному закладі і отримує незначну заробітну плату, якої не вистачає для належного забезпечення матеріальних потреб доньки. Крім того, на її утриманні знаходиться її неповнолітній син. Вважає, що відповідачем не надано доказів неможливості сплачувати аліменти у розмірі заявленому нею в позові. 26.09.2023 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що позивачкою на власний розсуд були використані кошти які ним були перераховані на сплату за навчання для доньки - в сумі 10200 грн, без попередньої домовленості на придбання ювелірних виробів для доньки. Крім того на його думку належних доказів, що ці прикраси дійсно стали власністю доньки позивачем не надано. Також відповідач зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження матеріальних витрат доньки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22 січня 2008 року, сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який 30 серпня 2007 року було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис про розірвання шлюбу за №185. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.2005, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського на денній (комерційній) формі навчання та здобуває вищий ступінь освіти бакалавр за спеціальністю Психологія; термін навчання з 19.09.2022 до 30.06.2026; вартість навчання за весь строк навчання становить 80\~000,00 грн., вказане підтверджується договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №122/01 від 06.09.2022 та договором про навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського №122/01 від 06.09.2022, а також довідкою директора ННІПППФВК від 20.06.2023. До матеріалів справи долучено копії квитанцій про оплату навчання [PERSON] , де платником вказана [PERSON] . Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2011 вбачається, що позивач [PERSON] 11.06.2011 уклала шлюб із [PERSON] , та після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON] . До матеріалів справи також долучено надану позивачем копію квитанцію про оплату ювелірних виробів на суму 10\~224,00 грн. Із довідки №360 від 11.09.2023, виданої Управлінням освіти на спорту Козятинської міської ради, вбачається, що [PERSON] працює вихователем та сукупний її заробіток за період з 2022 по 2023 складає 116355,51 грн, що становить середній - 9696,29 грн. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Із наданих відповідачем копій свідоцтв про народження, вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із копії свідоцтва про народження відповідача [PERSON] , вбачається, що його батьком є [PERSON] . Відповідно до довідки АС №005218, виданої Козятинською м/р МСЕК, [PERSON] 1957 р.н , 05.01.2009 встановлено безтерміново І групу інвалідності, де вказано, що останній потребує сторонньої допомоги. Із платіжної інструкції №13173856421431455 від 22.06.2023 вбачається, що [PERSON] здійснював переказ коштів на інший картковий рахунок в сумі 10200,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 1/3114045326927830 від 22.04.2023 [PERSON] здійснив переказ коштів на інший картковий рахунок в АБ "Укргазбанк" в сумі 10000,00 грн. Також відповідачем долучено платіжні інструкції від 27.08.2022, 18.09.2022, 30.10.2022, 20.11.2022, 28.11.2022, 07.12.2022, 15.01.2023, 10.02.2023, 12.04.2023, 22.05.2023, 16.06.2023,19.06.2023,12.07.2023, 21.07.2023, із яких вбачається, що він здійснював переказ коштів на картковий рахунок, належний його батькові [PERSON] . Із довідки командира військової частини вбачається, що [PERSON] являється військовослужбовцем з 25.02.2022, вказане також підтверджується витягом із наказу №27 від 25.02.2022. На підставі\~ст. 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються\~Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1\~ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 199 СК України,\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2\~ст. 199 СК України, \~право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 200 СК України,\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Отже, за змістом вищенаведених положень закону, обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.\~Сімейний кодекс\~України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що [PERSON] досягла вісімнадцятирічного віку та продовжує навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського (м. Вінниця), строк якого закінчується 30.06.2026, та у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги. Враховуючи, що повнолітня донька сторін навчається, отже - вона потребує додаткових матеріальних витрат на своє утримання, такі як оплата вартості навчання, оплата проїзду до місця навчання, кошти на харчування, придбання одягу та взуття, необхідної літератури та канцелярських товарів, позбавлена можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням. Доказів, які вказують про неспроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки немає, а тому суд вважає цілком обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в певній частині зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. При тому, суд, бере до уваги, те що у відповідача є неповнолітні діти від іншого шлюбу, а також батько, який є інвалідом І групи, однак наголошує на тому, що це не звільняє його від утримання своєї повнолітнього доньки, яка продовжує навчання. З урахуванням положень статей\~191,\~199 Сімейного кодексу України, суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову і до закінчення донькою сторін навчання. Враховуючи викладене, а також принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей та засад цивільного законодавства щодо розумності і справедливості, беручи до уваги, що донька сторін [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] є повнолітньою, проте продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] у зв`язку із навчанням в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.07.2023 і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років, що буде достатнім для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та відповідатиме реаліям сьогодення.. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ, від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 8 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивач за подання позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 1073 грн 60 коп.

Outcome: partial