Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , який помер [INFO] , з 2015 року по день його смерті [INFO] включно. А також просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0000 га, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:001:0973 та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9668 га, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:002:0786. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутні докази проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини як спадкоємця четвертої черги спадкування. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9668 га, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:002:0786, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 855428, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.11.2006 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 22 лютого 2000 року, посвідченого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 491, [PERSON] , належний їй на праві особистої власності сертифікат серії ОД № 0234215, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 31.03.1997 р., право на земельну частку (пай) з земель, які знаходяться в колективній власності КСП «Україна», село Багате Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 2,50 в умовних кадастрових гектара, заповіла своєму синові, [PERSON] .\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. До неохопленої заповітом спадщини після смерті [PERSON] відноситься земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9668 га, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:002:0786, що належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 855428, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.11.2006 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.04.1974 виданим Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.1966 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР; - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.07.1972 виданим Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 18.12.1994 року, виданого Багатянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою Багатянським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 29.05.2023 року за № 491, тому вважаться таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В свою чергу, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 06.01.2023 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0000 га, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:001:0973, що належала померлому на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 123825376 від 14.05.2018 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9668 га, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:002:0786, яку він прийняв після смерті матері [PERSON] , однак не оформив. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 72678166 від 01.06.2023 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України після смерті [PERSON] є [PERSON] . Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Факт спільного проживання [PERSON] , однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] з 2015 року до дня відкриття спадщини, а саме до [INFO] за адресою: [ADDRESS] , підтверджений довідкою наданою старостою с. Багате Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Оденської області від 21.09.2023 року за № 891, згідно якої з 2015 року і по 01.01.2023 рік [PERSON] постійно проживала без реєстрації однією сім`єю зі [PERSON] , померлим [INFO] . Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, позивач [PERSON] у межах строків, передбачених ч. 1 ст. 1270 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Ізмаїльського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. і таким чином прийняла спадщину. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved