Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 12 червня 2014 року між ними було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 851 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Від даного шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Зникло почуття любові. Відбуваються сварки, можливості зберегти сім`ю немає. Позивач також зазначає, що подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися, вони не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що сім`я існує лише формально та на примирення вона не згодна. Дитина після припинення стосунків з відповідачем залишилася проживати з нею. Спору щодо місця проживання дитини між н7ими не існує. Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року за позовом було відкрито провадження та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі . Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який був зареєстрований 12 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №851, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 12.06.2014 року. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.2018 року, виданого Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 69. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Між ними зникло почуття любові, відбуваються сварки, у зв`язку з чим можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між подружжям припинилися, вони не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Після припинення сімейних відносин, дитина залишилася проживати з нею. Відповідач не має заперечень щодо проживання дитини з нею. Відповідач погодився з даними обставинами, подавши заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає зазначені вище обставини доведеними, оскільки визнані відповідачем та ніким не оспорюються. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить їх інтересам. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям не заявлено. У позовній заяві позивачка зазначає, що спору між нею та відповідачем щодо місця проживання дитини немає, але просить залишити дитину з нею. Сімейним Кодексом України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст. 160 СК України). В разі якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст. 161 СК України). Судом встановлено, що сторони не мають спору щодо місця проживання малолітньої дитини і відповідач не заперечує проти проживання дитини з матір`ю після розірвання шлюбу, а тому суд не вирішує дане питання за відсутності спору між сторонами. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка зазначила у позові, що бажає повернути дошлюбне прізвище [PERSON] . Стосовно розподілу судових витрат, позивач у позовній заяві просила питання про розподіл судових витрат не вирішувати, судові витрати понесені при подачі позову до суду покладає на себе.

Outcome: approved