Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 11894 гривень 54 копійки за період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року та суму понесених позивачем витрат на оплату судового збору. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач покликається на те, що ЛМКП «Айсберг», яке було створено відповідно до рішення органу місцевого самоврядування - ухвали Львівської міської ради, здійснює надання послуг з управління будинку [ADDRESS] . Відповідач є власником вищевказаної квартири. Відповідач за період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року не сплачував витрати за послуги утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим, станом на 01.06.2023 року, виникла заборгованість у розмірі 11894 гривня 54 копійки. З огляду на наведене, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 вересня 2023 року позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» задоволено у повному обсязі. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» заборгованість за житлово-комунальні послуги - у розмірі 11894 гривень 54 копійки, а також суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 2684 гривень 00 копійок. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.11.2023 року скасовано наведене заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 вересня 2023 року у цивільній справі №461/5322/23 за позовом Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності. 20.12.2023 від відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи у його відсутності. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями, а також довідками про доставку електронного листа на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи. Суд враховує, що сторони обізнані про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять клопотання учасників про розгляд справи у їх відсутності, відтак, з врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони провадження, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Також, суд враховує положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 337454056 від 29.06.2023, яка міститься у матеріалах справи. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласн1иками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до відомості про нарахування та оплату послуг утримання будинку та прибудинкової території мешканця [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , станом на червень 2023 року, наявна заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 11894 гривні 54 копійки. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву відповідає визначений п.5 ч.2 ст.7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.1 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Балансоутримувачем даного будинку і виконавцем послуг є ЛМКП «Айсберг», який несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги його мешканцям, у тому числі і відповідачу, а тому останній повинен сплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Пункт 13 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону встановлює, що споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Відповідно до частини першої статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку(ч.1 ст. 509 ЦК України). Як наведено вище, згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Слід також відзначити те, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц, не проживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності та факт відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Поряд з тим, у процесі судового розгляду, судом встановлено, що відповідачем 21.07.2023 було перераховано на користь ЛМКП «Айсберг» кошти у розмірі 11864 грн. 42 коп, що підтверджується долученою до матеріалів справи [PERSON] квитанцією № 1Х91-0КВ6-Е4ТМ-ХЕР8 від 21.07.2023. Отже, відповідач виконав свій обов`язок щодо оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг, а відтак, у нього відсутня заборгованість у розмірі, яку позивач наводить у долучених до матеріалів справи розрахунках. Окрім того, факт відсутності заборгованості [PERSON] перед ЛМКП «Айсберг» підтверджує також представник позивача у своїх письмових запереченнях, поданих на заяву відповідача про перегляд заочного рішення. Зокрема, останній вказує, що станом на 31.10.2023 [PERSON] сплатив заборгованість за житлово-комунальні послуги на користь ЛМКП. Також, слід зазначити, що у даній справі заочне рішення було ухвалено 25.09.2023, а заборгованість відповідачем було погашено 21.07.2023, тобто на момент його ухвалення був відсутній предмет спору, проте, позивачем не було подано до суду жодних відомостей, що свідчили б про здійснення останнім перерахунку заборгованості, а відтак у суду були відсутні підстави для закриття провадження у справі. Крім того, жодних клопотань і заяв з цього приводу від сторін суду також не надходило, що вказує на те, що сторони не врегулювали відповідне питання та між ними на даний час існує спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах заборгованість відповідача перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги відсутня, розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути за відповідний період не відповідає дійсності та фактичним правовідносинам сторін, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed