Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд з позовом до Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на будинок садибного типу. Свої вимоги мотивує тим, що 16 листопада 1972 року [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Ставненської сільської Ради народних депутатів трудящих Великоберезнянського району Закарпатської області від 16 листопада 1972 року № 64 «Про затвердження рішення загальних зборів колгоспників колгоспу ім. XXII з`їзду КПРС «Про виділення земельної ділянки під будівництво нового житлового будинку гр. [PERSON] » виділено земельну ділянку під будівництво нового житлового будинку площею 0,07 га. за адресою [ADDRESS] . Громадянкою [PERSON] 04 січня 1973 року розпочато будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] , яке завершено 04 січня 1976 року, про що було видано Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР № 3 видане районною Радою депутатів трудящих Великоберезнянського району Закарпатської області. Також ТехБюро при обласному відділі у справах будування і архітектури від 1973 року заготовлено технічну документацію для відводу ділянки для будування на забудовника [PERSON] . Позивачкою [PERSON] прізвище [PERSON] було змінено - на [PERSON] . Позивачка добросовісно володіє, відкрито користується без претензій з боку будь-яких третіх осіб нерухомим майном, що перебуває у її володінні та користуванні. На замовлення позивача Комунальним підприємством «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт станом на 31.03.2023 року (інвентаризаційна справа № 6680). Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить визнати за нею, право власності на нерухоме майно, а саме на будинок садибного типу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Моняк О.В. подала заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просила задовольнити такі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, розглядати позовну заяву за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач 16 листопада 1972 року на підставі рішення виконавчого комітету Ставненської сільської Ради народних депутатів трудящих Великоберезнянського району Закарпатської області від 16 листопада 1972 року № 64 «Про затвердження рішення загальних зборів колгоспників колгоспу ім. XXII з`їзду КПРС «Про виділення земельної ділянки під будівництво нового житлового будинку гр. [PERSON] » виділено земельну ділянку під будівництво нового житлового будинку площею 0,07 га. за адресою [ADDRESS] . З свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР № 3 видане районною Радою депутатів трудящих Великоберезнянського району Закарпатської області та технічної документації для відводу ділянки для будування на забудовника [PERSON] , яке видано ТехБюро при обласному відділі у справах будування і архітектури від 1973 року, вбачається, що 4 січня 1973 року розпочато будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] , яке завершено 04 січня 1976 року. З виданого свідоцтва про укладення шлюбу виданого Савненською сільської Радою народних депутатів трудящих Великоберезнянського району Закарпатської області серії [NUMBER] від 09.05.1974 року вбачається, що позивачка [PERSON] , [INFO] після одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . З будинкової книги с. Ставне №283, Великоберезнянський район, Закарпатська область, вбачається що позивач та вся її сім`я зареєстрована у вищевказаному житловому будинку. [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу та на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, зведеного акту вартості будинків [ADDRESS] виданого КП «Великоберезнянське РБТІ від 31 березня 2023 р. № 66680. З довідки виданої Ставненською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області № 279 від 29.05.2023 року , вбачається що [PERSON] дійсно являється головою дворогосподарства за адресою: [ADDRESS]. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з абзацом 3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. На час виплати пайового внеску питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». Об`єкт нерухомості, побудований до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності на майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном - будинком, оскільки немає правовстановлюючого документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати належне їй нерухоме майно. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення державної реєстрації права власності на житловий будинок (садибний), тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будинок [ADDRESS] . З таких обставин, вимог позивача ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Outcome: approved