Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулась до\~суду з\~позовом до Харківської міської ради, [PERSON] , 3-тя особа - П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора та просить суд встановити факт поживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та [PERSON] , померлої [INFO] однією сім`єю з 2012 року по день смерті, тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, а саме на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Грузковою Ю.В. 27.05.2005 року ,реєстровий №3191. У вищевказаній квартирі разом проживали позивач по справі, померла [PERSON] та батько позивачки [PERSON] , які знаходились у фактично шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю до смерті [PERSON] , вели спільне господарство. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Похованням [PERSON] та [PERSON] займалася позивачка та понесла всі витрати, пов`язані з цим. За своє життя [PERSON] завжди зазначала, що відноситься до позивачки , як до доньки. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у померлої [PERSON] немає, єдиним спадкоємцем після її смерті є позивач . У встановлений законом строк після смерті [PERSON] , позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, в оформленні спадкових прав нотаріусом позивачці було відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , позивачці необхідно підтвердити проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років. Вказане і змусило позивачку звернутися із цією заявою до суду разом із визнанням права власності за нею на спадкове майно. Позивач до судового засідання не прибула, просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням\~ст.280 ЦПК України. Враховуючи неявку у судове засідання сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2\~ст. 247 ЦПК України Суд, вивчивши заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, в тому числі і спадкову справу, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Згідно\~ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~ст. 76-82 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого 26.09.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області , актовий запис № 14160. Після її смерті відкрилась спадщина, а саме на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 27.05.2005 року приватним нотаріусом Грузковою Ю. В., реєстровий № 3191, відповідно Витягу з державного реєстру правочинів номер правочину -621257 від 27.05.2005 року. У вищевказаній квартирі разом проживали позивачка по справі, померла [PERSON] та батько позивачки [PERSON] , які знаходились у фактично шлюбних відносинах. Позивачка проживала однією сім`єю з [PERSON] та своїм батьком , вели спільне господарство. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Похованням цивільної дружини батька - [PERSON] та свого батька - [PERSON] займалася позивачка та понесла всі витрати пов`язані з цим. Позивач є спадкоємцем четвертої черги спадкування, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини відповідно до\~ст. 1264 ЦК України. Як вбачається з копії спадкової справи після померлої [PERSON] спадкоємців попередніх черг спадкування немає. Спадщину позивач прийняла, бо на день смерті спадкодавця проживала з нею , у встановлений законом строк після смерті [PERSON] , позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, в оформленні спадкових прав нотаріусом позивачці було відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , позивачці необхідно підтвердити проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини більше п`яти років. Отже встановлення даного юридичного факту проживання зі спадкодавцем позивачеві необхідно для належного оформлення своїх спадкових прав. Відповідно доп.5ч.2ст.293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно доч.2ст.315ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.\~Згідно абзацу 1 пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд не має сумніву у доведеності сумісного проживання та ведення спільного господарства позивачем та померлою у вказаний позивачем період часу, та доходить висновку, що дана вимога підлягає задоволенню. Встановивши, що позивач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом у встановлений\~статтею 1270 ЦК України\~строк заяву про відмову від спадщини нотаріусу не подав, тобто є таким, що прийняв спадщину після померлого. Відповідно до частини першої\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог\~статті 68 Закону України «Про нотаріат»\~при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. У даній справі перешкодою була відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії\~обраний позивачем спосіб захисту є належним, а отже позов в частині визнання права власності на спадкове нерухоме майно також підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved