Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "УКРФІНСТАНДАРТ" звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що 10.02.2021 року між АТ "КРЕДІ\~АГРІКОЛЬ БАНК" та [PERSON] укладено Кредитний договір №1/4073628, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 100 000,00 грн. на споживчі потреби до 09.02.2027р. \~ \~ \~ \~23.01.2023 року між АТ "КРЕДІ\~АГРІКОЛЬ БАНК" та ТОВ "ФК\~"УКРФІНСТАНДАРТ" укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №2-2023, предметом якого є відступлення Права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Відповідно до умов Кредитного договору кредит у сумі 100 000,00 грн. надається позичальникові з 10.02.2021 по 09.02.2027. Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відсотки за користування кредитом відповідно до умов Кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісячно, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором. Станом на 27.09.2023 року відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та наявної заборгованості за кредитом. Згідно з реєстром прав вимог до Договору №2-2023 від 23.01.2023 року, сума заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги становить 176 516,76 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту - 98 188,75 грн.; заборгованості за відсотками - 26 628,01 грн; заборгованості за комісією - 51 700,00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. Ухвалою судді від 25.10.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНСТАНДАРТ" до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~З метою належного повідомлення відповідачу [PERSON] було направлено рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, які були повернуті до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. \~ \~ \~ \~ Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. \~ \~ \~ \~Представник позивача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "УКРФІНСТАНДАРТ" в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав. Представник третьої особи Акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 18 грудня 2023 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 лютого 2021 року між Акціонерним товариством "КРЕДІ\~АГРІКОЛЬ БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір №1/4073628, за умовами якого відповідачу надано кредит на споживчі потреби в сумі 100 000,00 грн. строком на 72 місяці з 10.02.2021 по 09.02.2027 (а.с.4-11). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Згідно з п. 1.3 договору, за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно у розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка) починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором. Пунктом 1.3.2 договору сторони погодили комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі комісія): щомісячно в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів. Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 23 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРФІНСТАНДАРТ", як новим кредитором, та Акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", як первісним кредитором, було укладено договір про відступлення права вимоги № 2-2023, згідно якого до ТОВ "ФК\~"УКРФІНСТАНДАРТ" перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаним у реєстрі боржників, у тому числі й за кредитним договором № 1/4073628 (а.с. 32-37 копія договору, реєстру, вимоги). Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відтак, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 204/2820/21 (провадження № 61-3773св22). У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач станом на 23.01.2023, відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі 176 516,76 грн., що підтверджується наданою до суду випискою по рахунку, з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 98 188,75 грн., заборгованість за відсотками у сумі 26 628,01 грн., заборгованість за комісією у сумі 51 700,00 грн. Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором, не заявлялось. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи задоволення вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним відшкодувати ТОВ "ФК\~"УКРФІНСТАНДАРТ" понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684,00 грн. (а.с.3). Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частина 8 статті 141 ЦПК України встановлює, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, в матеріалах цивільної справи при поданні позову представником позивача було заявлено про попередній розрахунок витрат, які відповідач очікує понести на правничу допомогу та надано копії договору про надання правової допомоги № 41153878 від 09 серпня 2023 року з додатковою угодою № 002438100572 від 09.08.2023, детального опису наданих робіт, актом надання послуг від 09.08.2023, ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 49-57). У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 містяться висновки: «Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено». Аналогічні позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 . При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Враховуючи викладене, оскільки відповідач у цій частині вимог позивача заперечень чи клопотань про зменшення розміру витрат не заявляв, вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд,

Outcome: approved