Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Рогозін Олексій Вікторович, звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтований наступним. Позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 08.02.2020. Шлюб був розірваний згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2022 (справа № 332/1495/22). [INFO] у відповідача [PERSON] народився син [PERSON] , зі слів матері батьком записали позивача [PERSON] . В той же час протягом більш як року до народження дитини позивач не мав інтимних стосунків та інтимної близькості з відповідачем. Більш того, як вбачається з військового квитка, позивач з 27.08.2018 по 26.08.2021 проходив військову службу у в/ч [NUMBER] , брав безпосередню участь в ООС. Після розірвання шлюбу позивач не бажає нести відповідальність та виховувати не свою біологічну дитину. На підставі викладеного просив суд позов задовольнити, зобов`язати Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести до актового запису про народження № 76 від 08.05.2020, складеного Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо [PERSON] , [INFO] , наступні зміни - виключити відомості про громадянина [PERSON] , [INFO] , як батька дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Від представника позивача - адвоката Рогозіна О.В., надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, 07.12.2023 подала до суду заяву, за змістом якої позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову, розгляд справи просила здійснювати без її участі. Представники Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) та районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснень та будь-яких клопотань від них не надходило. З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не оспорюється сторонами, що позивач та відповідач з 08.02.2020 перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний згідно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2022 (справа № 332/1495/22). Рішення набрало законної сили 22.10.2022 (а.с. 11-12). [INFO] у відповідача [PERSON] народився син [PERSON] . Батьками дитини записані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Це підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно військового квитка позивача Серії [NUMBER] , останній брав безпосередню участь в ООС в періоди з 14.06.2019 по 15.09.2019, з 14.02.2020 по 12.06.2020, з 10.08.2020 по 13.11.2020 на території Донецької області (а.с. 10). Окрім того, безпосередньо відповідач, згідно своєї заяви визнає, що [PERSON] не є біологічним сином позивача (а.с. 29). Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено 12.01.2011 Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що, відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно абз. 12 п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. В рішенні ЄСПЛ у справі Хант проти України (п. 54) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження та відповідачем визнані, суд дійшов до висновку про задоволення вимог та виключення відомостей з актового запису про народження дитини про батька. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Outcome: approved