Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

10.10.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 9285 грн. 71 коп. за період роботи з 19 липня по 31 серпня 2022 року, та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за 6 місяців в сумі 39000 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона працювала у відповідача ФОП [PERSON] на посаді менеджера з адміністративної діяльності з 19.07.2022 року по 31.08.2022 року. Після звільнення відповідач їй заробітну плату не виплатив. Розмір заробітної плати розраховано з розміру мінімальної заробітної плати. Ухвалою суду від 26.10.2023 року відкрито провадження у справі. Відповідачем відзив не надано. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, на заочний розгляд справи згодна. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач 19.07.2022 року була прийнята на посаду менеджера з адміністративної діяльності до ФОП « [PERSON] », звільнена 31.08.2022 року, що підтверджується копією трудової книжки. За час роботи відповідачем заробітна плата позивачу не виплачувалась, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір мінімальної заробітної плати за період роботи позивача у відповідача становив 6500 грн. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідач вимоги Закону не виконав і в день звільнення не провів повного розрахунку. Розмір заборгованості по заробітній платі, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 6500 грн., становить 9285 грн. 71 коп. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 цього Кодексу встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6500 грн. х 6 місяців = 39000 грн. середнього заробітку за 6 місяців затримки розрахунку при звільненні. Також у відповідності до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1073 грн. 60 коп. у відшкодування сплаченого судового збору і на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати, оскільки позивач при подачі до суду позову про стягнення заробітної плати звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved