Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 838. В обґрунтування позовних вимог вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох спільних малолітніх дітей. Позивач зазначає, що протягом останніх років відносини поступово погіршувались, сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, мають різні погляди та цінності, що стосуються шлюбу і сім`ї. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 21.11.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні. 01.12.2023 позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути на її користь сплачений судовий збір. 25.12.2023 відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 27.07.2013 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 838, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 2195 та серії [NUMBER] , актовий запис № 343. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у листопаді 2023 року та підтримала позов у заяві від 01.12.2023, відповідач позов визнає, будь-яких інших заяв (клопотань) на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved