Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] рідної тітки [PERSON] . Позов аргументує тим, що [INFO] [PERSON] померла. За життя вона склала заповіт, відповідно до якого все належне майно заповіла позивачу. До складу спадкового майна, серед іншого, входить домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] . Позивач спадщину прийняв, проте постановою № 19/02-31 від 23.02.2023 приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Голік Л.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок йому відмовлено, оскільки не подано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Право власності на вказане майно зареєстровано за [PERSON] в цілому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Ніжинської районної Ради народних депутатів, згідно рішення № 117 від 26.05.1989, що підтверджується довідкою КП «Ніжинське МБТІ» № 02242 від 09.09.2020. Оригінали правовстановлюючих документів втрачені, наявні лише копії. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленого станом на 04.09.2020 КП «Ніжинське МБТІ», власником будинку зазначено в цілому [PERSON] . Ухвалою судді 15.09.2023 провадження у справі відкрито, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду 15.11.2023 за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в позові просить розгляд справи проводити за його відсутності. Представник відповідача - Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про ухвалення рішення згідно чинного законодавства. У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що спадкодавець померла у 1996 році, при розгляді справи слід керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно копії заповіту від 15.03.1996, [PERSON] все належне майно заповіла своєму племіннику [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до копії матеріалів спадкової справи №8/2023, заведеної приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Голік Л.В., спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] фактично прийняв [PERSON] та отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Світанок» та знаходиться у с. Колісники Ніжинського району, розміром 5,3 в умовних кадастрових гектарах. Також у матеріалах спадкової справи міститься постанова приватного нотаріуса №19/02-31 від 23.02.2023, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки не подано правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю. Як зазначив у позовній заяві [PERSON] , оригінал правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок втрачено. Довідками комунального підприємства «Ніжинське МБТІ» від 09.09.2020 № 02242 та від 09.09.2020 № 689 підтверджується, що житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 був зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON] в цілому, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Ніжинської районної Ради народних депутатів 21.02.1991 на підставі рішення № 117 від 26.05.1989 (а.с. 11, 16). З копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , виготовленого станом на 04.09.2020 КП «Ніжинське МБТІ», вбачається, що власником будинку зазначено [PERSON] (а.с. 18-23). Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач належним чином прийняв після смерті своєї тітки [PERSON] спадщину за заповітом, в склад якої увійшов спірний будинок, право власності на який зареєстровано за спадкодавцем у відповідності до діючих на час реєстрації правил, а оскільки оригінали правовстановлюючих документів відсутні, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні права на спадщину, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому, враховуючи наявність законних підстав, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved