Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за Кредитним договором №° 2648710967/655699 в розмірі 18 000,00 грн., з яких:- 4 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором №17858-03/2021 в розмірі 20 000,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 38 000,00 грн. Вимоги обґрунтовано тим, що 24 березня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір №2648710967/655699. Кредитна заборгованість за цим договором станом на 28.02.2023 року склала 18000,00 гривень, з яких: 4500,00 гривень заборгованості за основною сумою кредиту, 13500,00 гривень заборгованості за відсотками. 21 січня 2022 року ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" уклали договір факторингу №21012022, на підставі якого позивач набув прав вимоги до відповідача, як боржника, за вищевказаним кредитним договором. 23 березня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі кредитний договір №17858-03/2021. Кредитна заборгованість за цим договором станом на 28 лютого 2023 року склала 20000,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень заборгованості за основною сумою кредиту, 15000,00 гривень заборгованості за відсотками. 30 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" уклали договір факторингу №30112021-1, на підставі якого позивач набув прав вимоги до відповідача, як боржника, за вищевказаним кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалось, через невиконання останнім грошового зобов`язання сума заборгованості залишилась незмінною, тому позивач як новий кредитор просить її стягнути з відповідача у судовому порядку. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 04 квітня 2023 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 27 червня 2023 року постановлено розгляд позову проводити в спрощеному позовному провадженні з призначенням судового засідання і повідомленням сторін. 18 липня 2023 року відповідачка подала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В судові засідання відповідач не з`являлася, належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання. Представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у без участі представника позивача. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 24 березня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем укладено в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №2648710967/655699. Згідно з п.1.1. договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 4500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається на власні потреби клієнта строком на 20 днів, тобто до 22.04.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу (п.1.3. договору). Пунктом 4.3 договору визначено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п.1.2 цього договору, проценти, передбачені п.2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. 21 січня 2022 року між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (фактор) та ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (клієнт) укладений договір факторингу №21012022, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло належних ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» прав вимоги до зазначених у реєстрі боржників, який є додатком до цього договору. Актом прийому передачі від 21 січня 2022 року за цим договором факторингу стверджено, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 5636, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. У витязі з Реєстру боржників до договору факторингу №21012022 від 21.01.2022 щодо відповідача зазначено суму заборгованості в загальній сумі 18000,00 гривень, з яких: 4500,00 грн - основна сума боргу, 13500,00 грн - відсотки. 23 березня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (товариство) та відповідачем [PERSON] (клієнт) укладено в електронній формі договір про надання фінансового кредиту №17858-03/2021. Згідно з п.1.1. договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 21.04.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу (п.1.3. договору). Пунктом 4.3 договору визначено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п.1.2 цього договору, проценти, передбачені п.1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. 30 листопада 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (клієнт) укладений договір факторингу №30112021-1, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло належних ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» прав вимоги до зазначених у реєстрі боржників, який є додатком до цього договору. Актом прийому передачі від 30 листопада 2021 року за цим договором факторингу стверджено, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 5893, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. У витязі з Реєстру боржників до договору факторингу №30112021-1 від 30.11.2021 щодо відповідача зазначено суму заборгованості в загальній сумі 20000,00 гривень, з яких: 5000,00 грн - основна сума боргу, 15000,00 грн - відсотки. Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому за змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом положень ст.ст.512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст.ст.1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Стороною позивача до позовної заяви додано належним чином завірені копії договорів про надання фінансових кредитів підписані обома сторонами шляхом накладення електронного цифрового підпису з подальшими договорами факторингу. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і його повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. На підтвердження обставин викладених у відзиві відповідачка документів, які б підтверджували, що вона не підписувала електронним цифровим підписом договорів не надано. Станом на день звернення до суду і цим позовом заборгованість по кредитних зобов`язаннях відповідачка не погасила. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не надала суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо наявності у неї заборгованості та її розміру. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає повному задоволенню. Ураховуючи повне задоволення позову та положення ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved