Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 280000 грн, завданої внаслідок неправомірних дій відповідачів. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є головою Громадської організації «Фонд реабілітації інвалідів України», яка є засновником Підприємства об`єднання громадян Реабілітаційно-комерційного центру «Орієнтир» Громадської організації інвалідів України (далі - РКЦ «Орієнтир»). РКЦ «Орієнтир» тривалий час користувалося трьома телефонними номерами від ПАТ «Укртелеком» за договором про надання послуг №4600000000019749. 30.04.2020 року РКЦ «Орієнтир» звернулося із листом до ПАТ «Укртелеком» про відмову від двох номерів та перенесення одного номера на іншу адресу. Два номери були відключені, а третій номер лише через два з половиною місяців було перенесено на іншу адресу. За два місяці (травень та червень 2020 року), за які відбувалося перенесення номеру ПАТ «Укртелеком» нараховано борг РКЦ «Орінтир». З даним боргом РКЦ «Орієнтир» було не згідне, а тому вищевказаний номер було відключено та ПАТ «Укрателеком» виставлено рахунок про оплату за тиждень користування телефоном, за вказані послуги РКЦ «Орієнтир» заплатив. Починаючи з 2021 року ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» надокучали позивачу постійними дзвінками та повідомляли, що РКЦ «Орієнтир» повинне сплатити 464 грн боргу. Дзвінки відбувалися по 4-5 разів на день. Позивач стверджує, що така незаконна діяльність відповідачів призвела до його моральних страждань, він втратив душевний спокій, постійно перебував у роздратованому стані, не міг займатися професійною діяльністю, оскільки постійні дзвінки відривали його від роботи. У зв`язку із чим звернувся до суду. У відзиві на позовну заяву представник відповідача ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» просить відмовити у задоволенні позовних вимог покликаючись на те, що 20.07.2022 року між АТ «Укртелеком» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір доручення №80D114-231/22, яким АТ «Укртелеком» доручило ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» вчиняти юридичні дії за власний рахунок щодо стягнення заборгованості з третіх осіб, яка виникла за договором про надання телекомунікаційних послуг, серед яких і був договір №4600000000019749. Представник відповідача зазначає, що жодних підстав для стягнення з ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» моральної шкоди на користь [PERSON] немає. У відзиві на позовну заяву представник відповідача АТ «Укртелеком» просить відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що [PERSON] не є стороною укладеного Договору №4600000000019749. А тому відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог. Учасниками справи також подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, покликаючись на аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві та у відповідях на відзив. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ «Укртелеком» Львівської філії надавалися телекомунікаційні послуги РКЦ «Орієнтир», про що було укладено Договір №4600000000019749 від 28.02.2020 року. Відповідно до Додатку №1 вищевказаного договору послуги надавалися за трьома телефонними номерами: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . З Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Громадської організації «Фонд реабілітації інвалідів України» є Яцишин І.І. 28.04.2021 року директор РКЦ «Орієнтир» звернувся до ПАТ «Укртелеком» із заявою №280401, в якій просив відключити від надання послуг зв`язку номери телефонів: [NUMBER] та [NUMBER] . Номер телефону [NUMBER] просили перенести на адресу: м.Львів, вул.Торфяна, 4. Номер телефону [NUMBER] працівниками ПАТ «Укртелеком» було перенесено лише 14.07.2020 року. ПАТ «Укртелеком» було нараховано РКЦ «Орієнтир» заборгованість за травень та червень 2021 року в розмірі 464 грн. В подальшому вказаний борг анулювали. Вказана інформація ніким з учасників не оспорювалася. З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2022 року між АТ «Укртелеком» та ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір доручення №80D114-231/22, відповідно до якого АТ «Укртелеком» доручило ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» вчиняти юридичні дії за власний рахунок щодо стягнення заборгованості з третіх осіб, яка виникла за договорами про надання телекомунікаційних послуг, серед яких договір №4600000000019749. Відповідно до ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Позивач стверджує, що ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» здійснювалися постійні телефонні двінки по декілька разів на день із вимогами про повернення боргу АТ «Укртелеком» в розмірі 464 грн. Такі дії відповідачів, на думку [PERSON] завдали йому моральної шкоди, яку останній оцінює в розмірі 280000 грн. Даним номером телефону, як мобільним телефоном користувався виключно [PERSON] яу директор РКЦ «Орієнтир». Такі телефонні дзвінки з вимогою погасити неіснуючий борг ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» здійснювала по не менше як десять двінків за один день. Часто телефонували і вночі. [PERSON] ствердив, що він є належним позивачем у справі, оскільки, хоч договір на обслуговування уклаладвався між РКЦ «Орієнтир» та ПАТ «Укртелеком», однак лише він користувався ним як директор, оскільки він є інвалідом І групи по зору і службовий телефон потрібен йому цілодобово, то моральна шкода незаконними діями ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» спричинена саме йому. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Як принцип всієї практичної діяльності держави, всіх її органів та посадових осіб за ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість функціонування держави, їх утвердження і забезпечення і є головним обов`язком держави. На забезпечення ефективного захисту прав та свобод людини направлені норми Конституції України про розповсюдження юрисдикції судів на всі правовідносини, які виникають у державі, а також на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, як результат порушених прав фізичних та юридичних осіб. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч.2 ст. 11 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року зазначено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Відповідно до ст. 23 ЦК України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди та розміру її відшкодування. Розмір відшкодування моральної шкоди позивачу визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, пов`язаних з противоправною поведінкою та страждань у зв`язку із пошкодженням майна, ступеня вини відповідача, який завдав шкоду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачем не подано в розпорядження суду доказів того, що неправомірними діями відповідачів йому завдано моральних страждань, його покликання про неможливість здійснення ним його професійних обов`язків жодними доказами не підтверджено, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів на його користь 280000 грн моральної шкоди. Разом з тим, враховуючи те, що фактично у РКЦ «Орієнтир» була відсутня заборгованість перед АТ «Укртелеком», жодних доказів про вчинення юридичних дій ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» щодо стягнення заборгованості з РКЦ «Орієнтир», окрім як телефонних дзвінків, суду надано не було, а постійні безпідставні телефонні дзвінки, які здійснювалися [PERSON] , оскільки саме [PERSON] користувався мобільним телефоном як директор РКЦ «Орієнтир», оскільки є інвалідом І групи по зору, особою з обмеженими можливостями, на думку суду, були неправомірними та завдали позивачу моральних переживань та необхідність захищати свої права та законні інтереси у суді, телефонні дзвінки про повернення неіснуючого боргу здійснювалися відповідачем більше, аніж по десять дзвінків за один день, та вночі, суд приходить до висновку, що з ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Вказаний розмір моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам про розумність та справедливість відшкодування моральної шкоди за вчинені протиправні дії. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). У відповідності до ст.141 ЦПК України з ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути судовий збір в доход держави. Згідно з ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Outcome: partial