Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

14 вересня 2023 року [PERSON] (надалі - позивач) від імені та в інтересах якої діє адвокат Марків Назар Васильович звернулася до суду із позовом до ТОВ «Агро Радехів» (надалі - відповідач) про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. У позовній заяві (з урахуванням заяв про зміну (уточнення) позовних вимог, поданих представником позивача Слободяном В.С. ) зазначає, що позивач з 14.08.2020 перебуває в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів», що підтверджується копією Трудової книжки, серії [NUMBER] (аркуш трудової книжки 5). Згідно зі записів Трудової книжки, її було прийнято на роботу 14.08.2020 у ТОВ «Агро Радехів» на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва згідно наказу №АР-5 від 14.08.2020. Відповідно до Довідки від 06.06.2023 №АР000000004, виданої головним бухгалтером Осадчою О.А. ТОВ «Агро Радехів», позивач працює в ТОВ «Агро Радехів» з 14.08.2020. На даний момент остання займає посаду робітник з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва. Дохід за період з 01.01.2023 по 31.05.2023 склав 33041,36 грн., що по місяцях становить: за січень 2023 року - 6700,00 грн., за лютий 2023 року - 6241,36 грн., за березень 2023 року - 6700,00 грн, за квітень 2023 року - 6700,00 грн, за травень 2023 року - 6700,00 грн., а всього 33041,36 грн. З вищевказаної довідки вбачається, що сума до виплати, за вирахуванням податків становить 26598,30 грн. 25.07.2023 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, де просив надати наступні документи та інформацію: копію Трудового договору з працівником [PERSON] у випадку укладення; копію Наказу про прийняття на роботу №АР-5 від 14.08.2020; Довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період з вересня 2022 року по червень 2023 року (помісячно); копії Табелів обліку робочого часу працівника [PERSON] за період з вересня 2022 року по червень 2023 року; інформацію про виплату єдиного соціального внеску (ЄСВ) у розмірі 22% від нарахованої заробітної плати за період з вересня 2022 року по червень 2023 року; інформацію про виплату відпускних за 2021 рік та 2022 рік. У відповідь на адвокатський запит відповідачем було надіслано позивачу запитувані документи, зміст яких полягає в наступному. Як вбачається з копії наказу (розпорядження) №АР000000005-162 від 14.08.2020 позивача було прийнято на роботу до ТОВ «Агро Радехів» з 14.08.2020 на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва на основну роботу. Згідно з Довідки від 07.08.2023 №АР0000000012, [PERSON] , працює в ТОВ «Агро Радехів» з 14.08.2020. На даний момент остання займає посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва. Дохід за період з 01.09.2022 по 30.06.2023 склав 66 341,36 грн, що по місяцях становить: за вересень 2022 - 6500,00 грн, за жовтень 2022 - 6700,00 грн за листопад 2022 - 6700,00 грн, за грудень - 6700,00 грн, за січень 2023 року - 6700,00 грн., за лютий 2023 року - 6241,36 грн., за березень 2023 року - 6700,00 грн, за квітень 2023 року - 6700,00 грн, за травень 2023 року - 6700,00 грн., за червень - 6700,00 а всього 66341,36 грн. З вищевказаної довідки вбачається, що сума до виплати, за вирахуванням податків становить 53404,80 грн. Позивач зазначає, що з Довідки про обороти рахунку №661 за вересень 2022 - червень 2023 року вбачається, що ще станом на вересень 2022 року у ТОВ «Агро Радехів» перед позивачем вже була заборгованість у сумі 31395,00 грн, а ТОВ «Агро Радехів» частково здійснював виплати позивачу за період з вересня 2022 по червень 2023 року. Станом на червень 2023 року перед позивачем у відповідача є заборгованість по заробітній платі у сумі 42778, 80 грн. Факт виконання позивачем своїх трудових обов`язків підтверджується табелями обліку використання робочого часу, де відзначені кількість годин та днів роботи позивача в ТОВ «Агро Радехів» за періоди з 01.09.2022 до 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 до 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 до 30.06.2023. Позивач по даний час перебуває у трудових відносинах з відповідачем, а з січня 2023 року заробітна плата працівникам ТОВ «Агро Радехів», зокрема і позивачу, хоч і нараховується, але не виплачується, що порушує право позивача на оплату праці. Відповідач не повідомляє позивача про причини затримки (не виплати) заробітної плати, офіційні відомості щодо цього питання у позивача відсутні. З огляду на вищезазначене позивач вважає, що є фактичні та правові підстави для стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у зв`язку з чим вона змушена звернутися з даною позовною заявою до суду за захистом своїх порушених трудових та майнових прав. Позивач стверджує, що в рішенні потрібно вказати про негайне його виконання в частині стягнення заробітної плати за один місяць. Просить суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів» на користь позивача - [PERSON] заборгованість у сумі 20433 (двадцять тисяч чотириста тридцять три) гривні 87 (вісімдесят сім) копійок нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка утворилася за період з 01.09.2022 до 30.06.2023. Також просить всі судові витрати понесені нею у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу покласти на сторону відповідача (а.с.3-9,47-48,79-80). 14 вересня 2023 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи для розгляду (а.с.35). Ухвалою про відкриття провадження у справі від 14 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1-2). 19.12.2023 за вх. №8408 через канцелярію суду надійшло письмове пояснення про уточнення суми заборгованості №АР-1812-1 від 18.12.2023, з якого видно, що згідно з наданої Довідки про обороти по рахунку №661 за вересень 2022 - червень 2023 року кінцеве кредитове сальдо по працівниці [PERSON] станом на кінець періоду (30.06.2023) складає 42778,80 грн. (з врахуванням податків - 64831,25 грн.). Крім того, протягом періоду з липня 2023 року по грудень 2023 року заборгованість, яка утворилася за період з 01.09.2023 до 30.06.2023 перед працівницею [PERSON] зменшилася шляхом наступних виплат (як підтвердження додають Зарплатні відомості №112, 123, 124, 127, 131): 18.07.2023 - 10787,00 грн. (Відомість нарахування коштів №112); 22.09.2023 - 5393,50 грн. (Відомість нарахування коштів №123); 30.10.2023 - 5024,29 грн. (Відомість нарахування коштів №124); 14.11.2023 - 2696,75 грн. (Відомість нарахування коштів №127); 14.12.2023 - 5393,50 грн. (Відомість нарахування коштів №131). Таким чином, сума заборгованості по нарахованій зарплаті перед [PERSON] зменшилася на 29295,04 грн., а з врахуванням податків, зборів і ЄСВ - 44397,39 грн. Отже, станом на 14.12.2023 заборгованість перед [PERSON] складає 13483,76 грн., а з врахуванням витрат на сплату податків, зборів і ЄСВ - 20433,87 грн. (а.с.61-69). Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача у заяві від 20.12.2023 просить розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив постановити рішення про задоволення позовних вимог (а.с.82). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду письмове пояснення про уточнення суми заборгованості, просив постановити рішення з врахуванням часткового погашення заборгованості (а.с.61-69). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. Із врахуванням наведеного, на підставі ч. 4 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовільнити, виходячи з таких підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд установив, що згідно зі записів Трудової книжки, серії [NUMBER] від 01.08.2013, [PERSON] , [INFO] , було прийнято на роботу 14.08.2020 у ТОВ «Агро Радехів» на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва відповідно до Наказу №АР-5 від 14.08.2020 (а.с.12,12-зворот, 13,14). Відповідно до Довідки від 06.06.2023 №АР000000004, виданої головним бухгалтером Осадчою О.А. ТОВ «Агро Радехів», [PERSON] працює в ТОВ «Агро Радехів» з 14.08.2020. На даний момент остання займає посаду робітник з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва. Дохід за період з 01.01.2023 по 31.05.2023 склав 33041,36 грн., що по місяцях становить: за січень 2023 року - 6700,00 грн., за лютий 2023 року - 6241,36 грн., за березень 2023 року - 6700,00 грн, за квітень 2023 року - 6700,00 грн, за травень 2023 року - 6700,00 грн., а всього 33041,36 грн. Сума до виплати, за вирахуванням податків становить 26598,30 грн (а.с.15). Згідно з адвокатським запитом №634 від 25.07.2023 представник позивача Марків Назар Васильович звернувся до відповідача ТзОВ «Агро Радехів», де просив надати наступні документи та інформацію: копію Трудового договору з працівником [PERSON] у випадку укладення; копію Наказу про прийняття на роботу №АР-5 від 14.08.2020; Довідку про нараховану та виплачену заробітну плату за період з вересня 2022 року по червень 2023 року (помісячно); копії Табелів обліку робочого часу працівника [PERSON] за період з вересня 2022 року по червень 2023 року; інформацію про виплату єдиного соціального внеску (ЄСВ) у розмірі 22% від нарахованої заробітної плати за період з вересня 2022 року по червень 2023 року; інформацію про виплату відпускних за 2021 рік та 2022 рік (а.с.16-17). У відповідь №10/08 від 10.08.2023 на адвокатський запит відповідачем ТзОВ «Агро Радехів» було надіслано представнику позивача Марків Назару Васильовичу запитувані документи (а.с.18). З копії Наказу (розпорядження) №АР000000005-162 від 14.08.2020 [PERSON] було прийнято на роботу до ТОВ «Агро Радехів» з 14.08.2020 на посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва на основну роботу (а.с.19). Згідно з Довідки від 07.08.2023 №АР0000000012 [PERSON] працює в ТОВ «Агро Радехів» з 14.08.2020. На даний момент остання займає посаду робітника з комплексного обслуговування сільськогосподарського виробництва. Дохід за період з 01.09.2022 по 30.06.2023 склав 66 341,36 грн, що по місяцях становить: за вересень 2022 - 6500,00 грн, за жовтень 2022 - 6700,00 грн за листопад 2022 - 6700,00 грн, за грудень - 6700,00 грн, за січень 2023 року - 6700,00 грн., за лютий 2023 року - 6241,36 грн., за березень 2023 року - 6700,00 грн, за квітень 2023 року - 6700,00 грн, за травень 2023 року - 6700,00 грн., за червень - 6700,00, а всього 66341,36 грн. Сума до виплати, за вирахуванням податків становить 53404,80 грн (а.с.20). Відповідно до Довідки про обороти рахунку №661 за вересень 2022 - червень 2023 року видно, що ще станом на вересень 2022 року у ТОВ «Агро Радехів» перед [PERSON] вже була заборгованість у сумі 31395,00 грн, а ТОВ «Агро Радехів» частково здійснював виплати за період з вересня 2022 по червень 2023 року. Станом на червень 2023 року перед позивачем у відповідача є заборгованість по заробітній платі у сумі 42778,80 грн (а.с.21). Факт виконання [PERSON] своїх трудових обов`язків підтверджується табелями обліку використання робочого часу, де відзначені кількість годин та днів роботи позивача в ТОВ «Агро Радехів» за періоди з 01.09.2022 до 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 до 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 31.05.2023, з 01.06.2023 до 30.06.2023 (а.с.22-31). Згідно з Розрахунку №2 ТОВ «Агро Радехів» станом на 14.12.2023 заборгованість перед [PERSON] складає 13483,76 грн., а з врахуванням витрат на сплату податків, зборів і ЄСВ - 20433,87 грн. (а.с.63). Відповідно до Відомостей нарахування коштів ТОВ «Агро Радехів» №112, 123, 124, 127, 131 протягом періоду з липня 2023 року по грудень 2023 року заборгованість, яка утворилася за період з 01.09.2023 до 30.06.2023 перед працівницею [PERSON] зменшилася шляхом наступних виплат: 18.07.2023 - 10787,00 грн.; 22.09.2023 - 5393,50 грн.; 30.10.2023 - 5024,29 грн.; 14.11.2023 - 2696,75 грн.; 14.12.2023 - 5393,50 грн (а.с.64-68). З Розрахунку №1 ТОВ «Агро Радехів» видно, що сума заборгованості по нарахованій зарплаті перед [PERSON] зменшилася на 29295,04 грн., а з врахуванням податків, зборів і ЄСВ - 44397,39 грн. (а.с.69). Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Нормою ст. 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення безробіття з незалежних від них обставин. Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» регламентовано, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з ч. 1 ст. 3 та ст. 4 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України суди вирішують будь-які індивідуальні трудові спори щодо оплати праці в порядку, передбаченому гл. XV Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), за вибором працівника безпосередньо або після попереднього розгляду в Комісії по трудових спорах (далі - КТС). Вимоги про оплату праці декількох або групи працівників, у тому числі заявлені в їхніх інтересах уповноваженими на це законом органами, не можуть бути об`єднані в одному провадженні через відсутність необхідної для цього спільності предмета позову. Згідно із приписами ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Статтею 94 КЗпП України визначено, шо заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконанім зобов`язань щодо оплати праці. Згідно з Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Разом з тим на зазначені вимоги поширюються положення ч. 3 ст. 32 Цивільного кодексу і п. 3 ст. 39 Закону "Про власність", згідно з якими в разі недостатності у державної установи (організації) коштів відповідальність за її зобов`язаннями несе власник. Відповідно до частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Таким чином, судом встановлено, що з Розрахунку №2 ТОВ «Агро Радехів» станом на 14.12.2023 заборгованість перед [PERSON] складає 13483,76 грн., а з врахуванням витрат на сплату податків, зборів і ЄСВ - 20433,87 грн. Згідно зі статті 22 Закону України «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до статті 36 ЗУ «Про оплату праці» за порушення законодавства про оплату праці винні особи притягаються до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної та кримінальної відповідальності згідно з законодавством. Водночас, згідно з п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку, у тому числі на підставі рішення суду. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз`яснено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Задовільняючи вимоги про оплату праці, суди повинні в усіх випадках відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу зазначати в рішенні про негайне його виконання в частині стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 19 грудня 2023 року за вх. №8433 через канцелярію суду надійшла Заява про долучення до справи письмових доказів від представника відповідача Слободяна Валентина Степановича , в якій на підтвердження судових витрат додав копію Договору про надання правової допомоги №2-090623Р від 9 червня 2023 року, копію Протоколу погодження ціни (гонорару) до Договору про надання правової допомоги №2-090623Р від 9 червня 2023 року, копію Акта здачі приймання робіт (надання послуг) №830 від 4 грудня 2023, копію Звіта до Акту здачі приймання робіт (надання послуг) №830 від 4 грудня 2023 згідно з Договору про надання правової допомоги №2-090623Р від 9 червня 2023 року, копію Платіжної інструкції №@2PL521324 від 26 червня 2023 року (а.с.71-77). З огляду на це, суд вважає необхідним з відповідача на користь позивача стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок на користь держави. На підставі ст. 43, 46, 124 Конституції України, ст. 15 ЦК України, ст. 3, 4, 21, 94, 97, 115 КЗпП, ст. 2, 21, 22, 36 ЗУ «Про оплату праці»,

Outcome: approved