Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до АТ "Державний ощадний банк України", третя особа без самостійних вимог: Свалявська ДНК Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування заборони на майно, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав за номером запису про обтяження 52429798 від 10.10.2006 року. В обгрунтування доводів зазначає, що вона є власником незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на підставі рішення Свалявського районного суду від 22.05.2007 ро та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав. Вимоги мотивує тим, що нею було отримано витяг з єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень, згідно якого встановлено, що Свалявським відділенням ощадбанку 27.07.1992 року було зареєстровано обтяження (заборона) згідно повідомлення без номера та прийнято рішення про реєстрацію заборони на майно. Позивач просить суд скасувати заборону на майно, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень, номер запису обтяження 52429798 від 10.10.2006 року. Суд своєю ухвалою від 27.11.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Розгляд справи призначений на 13:45 годину 22.12.2023 року. Позивач подав до суду заяву (вх.№ 10209) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить суд позов про скасування заборони на майно задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача-адвокат Мушкало С.М., який діє в інтересах АТ "Державний ощадний банк України" (довіреність №19/4-02/492 від 29.08.2023 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №3844/10 від 18.07.2019 року) подав до суду відзив (вх.№10127), в якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника АТ "Державний ощадний банк України". Заявлені вимоги не визнає. Просить відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві, наданому до суду (вх. №10127 від 19.12.2023 року). Представник третьої особи державний нотаріус Свалявської державної нотаріальної контори Дядюша О.О. подала до суду заяву (вх.№ 9644). Письмових пояснень щодо позову не подано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, ст. 55, 124 Конституції України - кожна особа має право на захист свого цивільного права, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підтверджується наявність запису про обтяження: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 52429798, внесений 10.10.2006 року, зареєстрований реєстратором: [PERSON] , Центр надання адміністративних послуг Берегівської міської ради, Закарпатської області на підставі обтяження: повідомлення б/н від 27.07.1992 року, Свалявське відділення Ощадбанку, об`єкт обтяження: ціле, добудоване, жиле, власник: [PERSON] ; додаткові дані: № реєстра: 520945-206, внутр. №СС01СЕ2422DD40294925, комментарий: 100-22/1992. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - скасування судом обтяження, що міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є підставою для скасування запису про його державну реєстрацію. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження;ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, зокрема відсутність заборгованості позивача перед відповідачем, яка може бути забезпечена арештом майна, та те, що скасування заборони на майно не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства, що наявність заборони обтяження на будинок порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлен можливості в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, що іншого способу зняти заборону у позивача, крім судового немає, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved