Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

26.09.2023 позивач [PERSON] звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з зазначеним позовом. Ухвалою Зарічного районного суду м. Сум від 27.09.2023 цивільну справу направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю. В обґрунтування позову зазначено, що 19.11.2019 між сторонами укладено шлюб. Дітей від спільного шлюбу немає. Протягом останнього року сімейні стосунки між ними погіршились, що призвело до постійних сварок та, як наслідок, фактичного припинення шлюбних відносин. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала , просила задовольнити. Відповідачем подано відзив на позов, у якому [PERSON] позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив проводити розгляд справи у якого відстуності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.11.2019 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №5362. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не висловлено бажання відновити дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Разом з тим, за правилами ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачем визнано позов, у зв`язку з чим позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн, 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved