Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

Представник позивача у березні 2023 року звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] про відшкодування завданих збитків, просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Кіровоградобленерго» матеріальні збитки, заподіяні при дорожньо-транспортній пригоді в сумі 7857,58 грн. та 2 684 грн. судового збору.\~\~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 березня 2020 року о 02 год. 35 хв. відповідач керуючи транспортним засобом Volkswagen LT35, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , в м. Кропивницький по вул. Холодноярській, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору №164 ПЛ-6кВ Ф-18П, яка належить позивачу. Для відновлення електропостачання споживачам представниками позивача в терміновому порядку були виконані роботи по відновленню пошкодженого майна на ПЛ-6 кВ Ф-18П та замінено електроопору №168, відповідно до наряду на виконання робіт №78 від 04 березня 2020 року. Оскільки наряд, роботи за якими закінчені повністю, зберігаються протягом 30 діб, згідно із п. 3.3.11 наказу Комітету по нагляду за охороною праці від 09 січня 1998 року №4 «Про затвердження Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів», його було знищено. Виконуючи роботи по відновленню пошкодженого майна позивач поніс витрати на загальну суму 7857,58 грн., що підтверджується калькуляцією розрахунку вартості виконаних робіт по заміні опори №164 на ПЛ-6кВ Ф-18П розташованої по [ADDRESS] . Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2020 року по справі №404/1529/20, провадження 3/404/606/20 відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. 23 квітня 2021 року позивачем, на адресу відповідача, було направлено претензію вих. №276/03/56 з вимогою відшкодувати завдані збитки в сумі 7857,58 грн. Отримавши претензію відповідач зателефонував до позивача з проханням звернутись до товариства з додатковою відповідальністю «СК «Ю.Е.С.АЙ» із заявою про страхове відшкодування, оскільки його автомобіль був застрахований в страховика. Вказано, що звернувшись із заявою про здійснення страхового відшкодування до страховика, який в свою чергу, повідомив, про відсутність правових підстав щодо розгляду наданих документів. Таким чином, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «Кіровоградобленерго» було завдано збитків, які позивач просить стягнути з відповідача, який в добровільному порядку суму збитків не відшкодував. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 березня 2023 року справу передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2023 року прийнято з Ленінського районного суду м. Кіровограда до розгляду матеріали справи, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання\~ надав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав повністю, просив суд розглядати справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позов, в зв`язку з чим, розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2020 року (справа № 404/1529/20), [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. Стягнуто із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. Постановою суду встановлено, що 04 березня 2020 року о 02 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen LT35, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , в м. Кропивницький по вул. Холодноярській, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на\~ електроопору, чим порушив п.2.3 (б), п.12.1 ПДР України та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до калькуляції розрахунку вартості виконання робіт по відновленню пошкодженого майна (заміна збитої опори № 164) всього вартість таких витрат складає 7 857,58 грн. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.\~ Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є наявність шкоди; протиправність дій того, хто завдав шкоду; причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; вина, того, хто завдав шкоду. За відсутності цього не виникають і самі деліктні зобов`язання. Наявність шкоди і її розміри доводить потерпілий. Для виникнення деліктних зобов`язань необхідний безпосередній причинний зв`язок між цими явищами, тобто протиправні дії повинні породжувати шкідливий результат. При цьому закон виходить із презумпції вини того, хто завдав шкоди. Якщо потерпілий довів наявність шкоди, то той, хто завдав її, повинен довести протилежне - відсутність своєї вини. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частино. 2 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що відповідач не довів відсутність своєї вини, яка підтверджена в судовому засіданні матеріалами справи, позивач довів розмір завданих йому збитків, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заподіяних збитків в розмірі 7 857,58 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved