Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 жовтня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Протягом шести років шлюбні відносини між ними фактично припинились, спільного господарства не ведуть. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дітей на цей час не має. На підставі викладеного позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між сторонами. 07 вересня 2023 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у вказаній цивільній справі. 14\~листопада 2023\~року від\~представника відповідача\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву в\~якому він\~просив відмовити у задоволені позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що сімейні шлюбні відносини між сторонами не припинені на цей час, оскільки відповідач на сьогодні постійно знаходиться на військовій службі в Збройних Силах України, мають спільних двох дітей, які потребують уваги і догляду обох батьків, а тому необхідний строк для примирення після повернення відповідача з військової служби. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні повторного клопотання представника відповідача про зупинення провадження у вказаній цивільній справі з підстав недоведеності наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а також просила відмовити у задоволенні повторного клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Відповідач та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується розпискою про день та час слухання справи підписану представником відповідача, яка наявна в матеріалах справи, протоколом судового засідання та технічним записом фіксації судового засідання, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення, або про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, лише надали відзив на позовну заяву в якій просили відмовити у задоволені позовних вимог, також судом неодноразово відкладався розгляд справи з можливістю примирення сторін, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому на цей час примирення між сторонами не відбулося. Суд із вказаного приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника. Суд,\~враховуючи ту\~обставину,\~що відповідачу\~були створені\~належні та\~достатні умови\~для подання\~суду відповідних\~заяв по\~суті справи,\~заяв із\~процесуальних питань\~і доказів,\~та чергове\~відкладення розгляду\~справи порушуватиме\~розумний строк\~розгляду цивільної\~справи,\~у зв`язку\~із чим\~суд вважає\~за необхідним\~ухвалити відповідне\~рішення. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 22 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 893 (а. с. 5). Від подружнього життя сторони мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 136, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1632 (а.с.6-7). З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження шлюбу між сторонами буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не має. Таким чином, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, на цей час разом не мешкає, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначила, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому судовий збір з відповідача не підлягає стягненню.

Outcome: approved