Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Целік Віктор Віталійович, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстрований 19.12.2009 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено актовий запис номер 1140. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 19.12.2009 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Позивач зазначила, що у шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Позивач стверджує, що стосунки з відповідачем фактично припинені, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні стосунки набули формального характеру, подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.11.2023 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.12.2023 розгляд справи відкладено, для надання відповідачу часу на подання відзиву на позовну заяву. 18.12.2023 відповідач через Електронний суд подав клопотання, у якому просив суд надати сторонам строк для примирення тривалістю шість місяців. 18.12.2023 представник позивача через Електронний суд подав клопотання, у якому повідомив, що позивач категорично заперечує проти задоволення клопотання відповідача про надання строку на примирення, оскільки з червня 2021 року шлюбні відносини між подружжям припинилися остаточно, сімейні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, примирення між ними є неможливим. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштову та електронну адреси. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення, суд виходить з того, що вимогами ст.111 СК України передбачено, що суд вживає заходів для примирення, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, обов`язком суду є зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Позивач скористалася своїм правом на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, настоює на задоволенні такого, на примирення не погоджується, про що зазначила в позові та клопотання від 18.12.2023. З`ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, а також відсутність наміру у позивача зберегти сім`ю, суд дійшов висновку, що підстав для надання сторонам терміну для примирення немає, а відтак немає і підстав для зупинення провадження у даній справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 19 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1140 /а.с.6/. У шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв /а.с.7,8/. Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне життя, збереження сім`ї та шлюбу між ними неможливе. Як роз`яснено уп. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задоволити. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved