Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

У червні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 23353-02/2022 в розмірі 15700,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 21 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 23353-02/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора який був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Також, відповідно до п.п. 1.7. п. 1 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з п.п. 2.3. п. 2 Кредитного договору, обчислення строку користування кредитом нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата відсотків проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 08.12.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022, згідно умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Таким чином ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 23353-02/2022 від 21.02.2022 року, в сумі 15 700,00 гривень, з яких: - 5 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; - 10 700,00 гривень сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Зазначену суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою суду 19 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 34). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням у якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, в судове засідання повторно не з`явилась, вважається такою, що повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.02.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 23353-02/2022, у відповідності до якого кредитодавець зобов`язується передати у власність позичальника грошові кошти у розмірі 5 000,00 гривень строком на 30 днів, тобто до 22.03.2022 року, шляхом їх перерахування на картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (відсотки) від суми позики у розмірі 1,50 % на день (а.с. 5-7). Відповідно додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 23353-02/2022, орієнтована загальна вартість кредиту становить 7250,00 гривень (а.с. 7). Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту у встановлений строк не виконала, у зв`язку з чим за період з 08.12.2022 року по 31.05.2023 року виникла заборгованість у розмірі 15 700,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 700,00 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с. 14). 08.12.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122022, згідно умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб Боржників включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 9-11). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 08.12.2022 року до договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 700,00 гривень (а.с. 13). До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати наступні норми права. Так у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановленому в договорі. Відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, а також кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту/позики в строки, визначені договорами, а тому суд приходить до переконання, що основна сума заборгованості у розмірі 5\~000,00 грн. за кредитним договором № 23353-02/2022 від 21.02.2022 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розрахунок заборгованості за процентами за користування позикою суд вважає за необхідне розрахувати самостійно, виходячи з наступного. Так, згідно Кредитного договору № 23353-02/2022 від 21.02.2022 року нарахування процентів за користування кредитом проводиться наступним чином: - сума кредиту 5 000,00 гривень; - строк на який надається кредит 30 днів; - відсотки від суми кредиту, щоденно, за кожен день користування кредитом, в межах строку кредиту 1,5%. Таким чином, відповідач повинна була сплатити за 30 днів користування позикою з відсотковою ставкою 1,5 % від суми кредиту, що за підрахунками суду становить 885,68 гривень ((5 000,00 : 100) х 1,5 х 30 = 2\~250,00). За правилами частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За умовами частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом за весь час прострочення, визначений позивачем у позові, суд звертає увагу на наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Як зазначав суд вище, кредитний договір від 21.02.2022 року був укладений сторонами на 30 днів і в даному договорі зазначено дату повернення позики - не пізніше 22.03.2022 року включно, а тому підстав для стягнення процентів за користування кредитом/позикою після спливу визначених договорами строків кредитування немає. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2 684,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial