Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 від отриманих доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня подання позовної заяви і до повноліття кожного із дітей та заборгованість по утриманню двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період починаючи від дня розлучення за рішенням суду від 12 вересня 2019 року до подання позивачем позовної заяви про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2019 року. У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розлучення діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач обіцяв добровільно надавати матеріальну допомогу на дітей у розмірі 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, разом з тим за період з 13 вересня 2019 року по 30 травня 2022 року сплатив лише близько 18000 грн. Відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід, оскільки він є військовослужбовцем контрактної служби та проходить службу у військовій частині [NUMBER] . Оскільки їй самій тяжко утримувати двох неповнолітніх дітей, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, вона вимушена стягувати аліменти в судовому порядку. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2022 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 24 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї була направлена сторонам. 25 травня 2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому він просив позов задовольнити частково, стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн на кожну дитину, у задоволенні решти позовних вимог - відмовити. В обґрунтування заперечень проти позову вказав, що він не має постійного заробітку, оскільки його доходи мають тимчасовий характер у зв`язку з періодичністю його працевлаштування, строк дії контракту про проходження військової служби у ЗСУ спливає 08 липня 2023 року. А тому він має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі по 2500 грн на дитину. Вказав, що твердження позивача про те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та ухиляється від обов`язку по утриманню дітей не відповідає дійсності, оскільки за усною домовленістю з позивачем було узгоджено можливість брати участь в утриманні дітей без визначення конкретних розмірів та періодичності, з урахуванням його матеріального становища. Згідно копій банківських виписок (чеків) ним було сплачено близько 24000 грн. Також він надавав грошові кошти безпосередньо дітям у вигляді готівки та подарунків, проте підтвердити такі обставини не має можливості, оскільки жодних розписок не отримував. Крім того, зазначив, що згідно з виписками з медичної карти за результатами відповідних досліджень, у тому числі УЗД, в нього наявні захворювання: хронічна вертеброгенна люмбалгія в стадії загострення, ізольований остеохондроз та деформуючий спондильоз поперекового відділу хребта з грижами Шморля тіл хребців. Хронічний простатит. Також у нього наявні симптоми виразкової хвороби 12 п.к. та хронічного калькульозного холециститу. Гастроезофагеальна рефлюксна хвороба, сечокам`яна хвороба, камені обох нирок. Під час військових навчань на полігоні в м. Десна 01 березня 2023 отримав травму, яка спричинила лівобічну сенсоневральну приглухуватість на ліве вухо постійного характеру. Також на його утриманні перебувають непрацездатні батьки - матір [PERSON] та тато [PERSON] , який є інвалідом ІІІ групи, та який через свій стан здоров`я та похилий вік потребує періодичного лікування та стороннього догляду третіми особами за окрему плату. Щодо стягнення з нього заборгованості по утриманню двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня розлучення за рішенням суду від 12 вересня 2019 року до подання позивачем позовної заяви про стягнення аліментів заперечував, оскільки підстави для її стягнення, що визначені ст.194 СК України, відсутні. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 грудня 2009 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1033, що розірваний рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2019 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 листопада 2010 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 2016 року. Домовленості щодо сплати аліментів на утримання дитини у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх його заробітків (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у відзиві вказав, що згідний сплачувати аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 2500 грн на кожну дитину щомісячно. Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить із такого. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Згідно з ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як визначено ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, вони обидва повинні нести обов`язок належного забезпечення своїй дитині належних умов для життя та гармонійного розвитку. Так, згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Приписами ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, виходячи з норм чинного законодавства, відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дітей мають нести спільно обоє батьків. Крім того, суд вважає, що відповідач беззаперечно має усвідомлювати всю відповідальність покладеного на нього обов`язку щодо забезпечення дітей, які залишилися проживати разом з матір`ю та потребують матеріального забезпечення, незалежно від будь-яких обставин. Тому він зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дітей. З 08 липня 2020 року [PERSON] призначено на посаду командира взводу охорони військової частини [NUMBER] , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] №130 від 08.07.2020 рок. Контракт про проходження [PERSON] військової служби в ЗСУ набрав чинності 08 липня 2020 року укладений на строк три роки. Відповідно до довідок про доходи №617/95ф та №617/95ф від 15 травня 2023 року [PERSON] військовослужбовцю військової частини [NUMBER] , нараховане грошове забезпечення 72558,28 грн з серпня 2020 року по грудень 2020 року, та 174972,74 грн - з січня 2021 року по грудень 2021 року. Як вбачається з довідки про доходи №617/96ф від 15 травня 2023 року [PERSON] , військовослужбовцю військової частини [NUMBER] нараховане грошове забезпечення: за січень 2022 року -13551,52 грн, за лютий 2022 року - 13655,63 грн, за березень 2022 року - 47235,01 грн, за квітень 2022 року - 26740,43 грн, за травень 2022 року - 49309,15 грн, за червень 2022 року - 68186,61 грн, за липень 2022 року - 49654,01 грн, за серпень 2022 року - 49702,80 грн, за вересень 2022 року - 49918,60 грн, за жовтень 2022 року - 49918,60 грн, за листопад 2022 року - 49918,60 грн, за грудень 2022 року - 50061,30 грн, а всього - 517852,56 грн. Згідно довідки про доходи №617/97ф від 15 травня 2023 року [PERSON] , військовослужбовцю військової частини [NUMBER] нараховане грошове забезпечення: за січень 2023 року - 50101,32 грн, за лютий 2023 року - 48734,60 грн, за березень 2023 року - 27536,60 грн, за квітень 2023 року - 33965,17 грн, всього 160337,69 грн Враховуючи викладене, беручи до уваги вік та стан здоров`я дітей, які перебувають на утриманні матері, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дітей необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд вважає, що необхідно стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 травня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. При цьому суд не вбачає підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі по 2500 грн, про що просить у відзиві відповідач, з огляду на таке. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі) за рішенням суду визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. При цьому саме одержувачу аліментів належить право звернення до суду із заявою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивач, з якою проживають неповнолітні діти, обрала спосіб стягнення аліментів у частці від доходу батька, суд позбавлений можливості визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також суд відхиляє доводи відповідача про наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків, оскільки такі обставини не підтверджені належними доказами. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за минулий період з 12 вересня 2019 року до 30 травня 2022 року, суд зауважує, що позивачем жодним чином не обґрунтовано, на якій правовій підставі необхідно стягувати з відповідача таку заборгованість. Відповідно до статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України. Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У порушення вищезазначених вимог, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Також відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості по утриманню неповнолітніх дітей, визначені ст.194 СК України. А тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по аліментах у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за минулий період з 12 вересня 2019 року до 30 травня 2022 року необхідно відмовити. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України, у відповідності до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору. Враховуючи викладене, з відповідача на користь держави необхідно стягнути 992,40 грн судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial