Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 21 липня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає з матір`ю та перебуває виключно на утриманні матері. Відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. До дитини жодного разу не навідався, фізичним та психологічним здоров`ям не займається та не цікавиться, жодних контактів з дитиною не здійснює. Відповідач з моменту подачі заяви на розірвання шлюбу і дотепер жодного разу не поцікавився, не зателефонував, не приїхав до дитини. Позивачка не створює перешкод у спілкуванні дитини з біологічним батьком, однак Відповідач, вже 16 місяців не цікавиться взагалі своїм сином. Позивачці невідоме місце перебування Відповідача. Не підтримують жодного зв`язку. На думку позивача, зазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої позов підтримала та просила проводити розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву про визнання позову, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав та просив проводити розгляд справи без його участі. Від третьої особи - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.02.2017 року. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №32 та видано свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] . Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 21 липня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 03 лютого 2023 року, за заявою [PERSON] видано судовий наказ про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] . Під час розгляду справи встановлено, що відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. До дитини жодного разу не навідався, фізичним та психологічним здоров`ям не займається та не цікавиться, жодних контактів з дитиною не здійснює. Відповідач, з моменту подачі заяви на розірвання шлюбу і дотепер жодного разу не поцікавився, не зателефонував, не приїхав до дитини. Позивачка не створює перешкод у спілкуванні дитини з біологічним батьком, однак відповідач вже 16 місяців не цікавиться взагалі своїм сином. Позивачці невідоме місце перебування відповідача. Не підтримують жодного зв`язку. Встановлено, що дитина проживає з матір`ю та перебуває виключно на утриманні матері. Вказане підтверджується характеристикою [PERSON] з місця праці та довідкою про її доходи, а також копією довідки про несплату аліментів. відповідачем. Позивачка забезпечує дитині належне піклування і догляд, що підтверджується характеристикою [PERSON] , що видана керівником РЦ «Рясне», письмовими поясненнями свідків, з яких видно, що батько не цікавиться дитиною. Згідно з ст. ст. 150, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та духовний та моральний розвиток, той з батьків, що проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противиться неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Дитина має право звернутись за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Згідно з п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами Стаття 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Згідно з ч. 1 ст. 56 Цивільного кодексу України органами опіки та піклування є районні, районні в місті Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. При вирішенні спору про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення для забезпечення інтересів дитини, а також приймає до уваги те, що відповідач не бере жодної участі у вихованні дитини, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, батьківської турботи не проявляє, дитина знаходиться на утриманні батька. Відповідач в судове засідання не з`явилася та не подала суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Відповідно до вимог ч. 3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, враховуючи доведеність позивачем винної поведінки матері дитини, з урахуванням характеру такої поведінки, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин, на підставі встановлених та перевірених доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] є підставними та обґрунтованими, заявлені в інтересах дитини. Окрім того, суд бере до уваги, що положення ч. 1 ст. 206 ЦПК України, згідно якого відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В матеріалах справи міститься заява, згідно якої [PERSON] позов визнав і не заперечив проти позбавлення його батьківських прав. Таким чином, позов підлягає до задоволення, адже вищенаведені обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.\~ При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов задоволено, судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved