Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач [PERSON] зазначає, що зі своєю матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] мешкала до трьох років на зйомній квартирі у м.Дніпро. Коли їй виповнилось три роки, [PERSON] пішла з дому, залишивши її мешкати з батьком. З того часу [PERSON] почала ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що її мати не спілкувалася з нею, не підтримувала родинні стосунки, не піклувалася про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечувала необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. Всім цим її забезпечував батько. [INFO] батько [PERSON] помер. Після його смерті з`явилася мати [PERSON] та вони почали мешкати разом з нею та її цивільним чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У квітні 2022 року [PERSON] поїхала до родичів, які мешкають в Донецькій Області та до теперішнього часу не повернулася та до сьогоднішнього дня позивач проживає з її співмешканцем [PERSON] . Оскільки позивач залишилась без батьківського піклування, наказом служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 06.10.2022 року її було тимчасово влаштована в сім`ю [PERSON] , який піклується та матеріально її утримує. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного спеціалістами служби у справах дітей міської ради умови проживання за вказаною вище адресою задовільні. [PERSON] зазначає, що на даний час їй не відомо місце знаходження матері, вона не виходить на контакт, зв`язок відсутній. За весь час проживання з [PERSON] мати матеріально не допомагала, тобто [PERSON] навмисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що їй 17 років, вона навчається в Кам`янському центрі підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту та не має паспорта. У зв`язку з тим, що її батько помер, а мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач звернулась з даною позовною заявою до суду для того, щоб отримати паспорт громадянина України. Тому позивач просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неї, [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, причини неявки до суду не повідомила. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника з урахуванням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] , актовий запис №46 (а.с.7). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1083 (а.с.8). 06 жовтня 2022 року з заявою до служби у справах дітей Кам`янської міської ради звернувся [PERSON] . У своїй заяві зазначив, що він є вітчимом неповнолітньої [PERSON] , яка залишилась без батьківського піклування, в зв`язку з тим, що батько помер, а мати [PERSON] півроку виїхала до Донецької області та на зв`язок не виходить. На сьогоднішній день дитина мешкає з ним, він її матеріально утримує та виховує. За час перебування дитини у нього, мати не телефонувала, матеріально не допомагала. У зв`язку з цим [PERSON] просить тимчасово влаштувати в його сім`ю неповнолітню [PERSON] (а.с.10). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Кам`янської міської ради від 06 жовтня 2022 року №63ТВ про тимчасове влаштування дитини [PERSON] , тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] неповнолітню [PERSON] (а.с.9). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, вбачається, що проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] (без реєстрації), умови проживання задовільні (а.с.14). Відповідно до довідки №38 від 05.10.2022 року, виданої Кам`янським центром підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту, вбачається, що [PERSON] , дійсно є учнем КЦППРКБА з 30.09.2021 року (наказ №12 «З-УДЗ» від 30.09.2021р.) по 30.06.2024р.. Денна форма навчання (а.с.13). Відповідно до висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 15.11.2023 року № 8 вих.-20/641 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вбачається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , є доцільним. При цьому суд бере до уваги, що вказані обставини існують тривалий час, за який у відповідача була можливість змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак вона цього не зробила, що свідчить про стійкий та усвідомлений характер ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинство», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст. ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась та на виконання вимог ст.81 ЦПК України доказів відсутності підстав для позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] суду не надала. Таким чином, факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з дитиною, проживає окремо від дитини, а тому вимоги позивача про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні із позовом не понесені судові витрати з оплати позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання: заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Отже, у зв`язку з вищезазначеним, судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved