Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

17 листопада 2023 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2023 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] . На даний час [PERSON] являється непрацездатною - пенсіонеркою за віком довічно, розмір пенсії складає - 3 536, 77 грн. Інших доходів не має, на праві власності відсутнє рухоме та нерухоме майно. На даний час позивачка важко хворіє: гіпертонічна хвороба, ішемічна хвороба серця, стенокардія, післяопераційний гіпотиреоз, хронічний холецистит, деформаційний артроз обох колінних суглобів, вона пересувається дуже повільно, з болями в ногах, однак ще й вимушена доглядати хворого чоловіка, який взагалі не пересувається, потребує стороннього догляду ( після інсульту), досяг пенсійного віку і є непрацездатним ( виповнилось 74 роки ). Усю свою пенсію [PERSON] витрачає на купівлю ліків. На продукти харчування, комунальні послуги у позивачки кошти відсутні, а тому ці витрати покладені на чоловіка: його військову пенсію, розмір якої складає -12 024 грн., значна частина також витрачається на ліки, вартість яких дуже висока. Субсидії не отримують, пільг не мають. Крім сина, у позивачки є донька, яка тимчасово мешкає у Польщі і вона надає незначну допомогу. На утриманні у неї неповнолітній хворий син. який також потребує догляду. Відповідач є здоровим та працездатним, дітей не має, аліменти будь-кому не сплачує. Він колишній військовий, а в теперішній час разом зі своєю дружиною ( одружився 2 роки тому ) займаються у м. Одесі бізнесом, мають магазини та ательє. З травня 2023 року стосунки між сторонами погіршились, син перестав спілкуватись з батьками, на телефонні дзвінки не відповідає. Ні матеріально, ні морально він не підтримує батька та матір. Його дружина також не бажає підтримувати родинні стосунки, адже позивач та його дружина старі та хворі люди, їм не потрібні і тому сторонню допомогу [PERSON] та [PERSON] надають сусіди та знайомі. Позивачка ніколи не ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, з чоловіком усе життя піклувались про нього, виховували у любові та повазі, утримували до закінчення ВУЗу. Завжди цікавились його життям і допомагали йому. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на своє утримання аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 17.11.2023 року та довічно. Ухвалою суду від 29.11.2023 року по справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 27.12.2023 року на 09 год. 30 хв. У судовому засіданні позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 25.12.2023 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 25.12.2023 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Будь-яких доказів на спростування вимог позивача суду не надав, відзив на позовну вимогу також не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 грудня 1974 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Новоселівською сільською радою Березівського району Одеської області. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Новоселівською сільською радою Березівського району Одеської області 22.12.1974 року. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане повторно Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 07.11.2023 року. Згідно копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України 23.08.2011 року за № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , являється пенсіонеркою. Відповідно до довідки про доходи №2330 3621 8733 4318, [PERSON] перебуває на обліку в Березівському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за віком, яка щомісячно складає 3536,77 грн. Також, згідно копії довідки про доходи, виданої відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 09.10.2023 року та копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого Пенсійним фондом України 11.06.2009 року за №8137317898 [PERSON] , [INFO] є пенсіонером і перебуває на обліку ГУ ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за вислугу років, розмір пенсії щомісячно складає 12024,65 грн. Відповідно до довідки КНП «Березівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №607 від 04.10.2023 року, пенсіонерка [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3, ризик - 4 СН ІІ А. Ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, стенокардія напруж. ІІ ф.хл. Аутоімунний тиреоїдит. Післяопераційний (2008 р.) гіпотиреоз, хронічний холецистит. Деформуючий артроз обох колінних суглобів. Згідно копії довідки КНП «Березівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №606 від 04.10.2023 року, пенсіонер [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом: гіпертонічна хвороба 3 ст., ступ.3 р.-4. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст. Ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз СН1. Стан після перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу (31.12.2022 р.). Лівобічний геміпорез. Отже, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонеркою, непрацездатною особою та отримує пенсію за віком. Зареєстрована та проживає разом з непрацездатним чоловіком - пенсіонером [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданої виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області за вих.№1109 від 10.10.2023 року. [PERSON] здійснює догляд за хворим чоловіком, який взагалі не пересувається, потребує стороннього догляду, так як переніс інсульт, досяг пенсійного віку і є непрацездатним ( виповнилось 74 роки ). Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України). У частині 1 статті 202 СК України передбачені підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків: повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги беруться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, яке може приносити дохід тощо (постанови від 28.11.2018 р. у справі № 676/5118/16-ц, від 10.10.2018 р. у справі № 301/160/17). При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. Положення статей 202, 203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов`язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Так, відповідачем не надано суду відомостей щодо перебування на його утриманні непрацездатних осіб, наявності інших аліментних зобов`язань, а навпаки визнав позовні вимоги [PERSON] . Позивачка обґрунтувала позовні вимоги посиланням на те, що вона є пенсіонеркою, непрацездатною, хворіє, отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання ліків. На продукти харчування, комунальні послуги у позивачки кошти відсутні, а тому ці витрати покладені на чоловіка: його військову пенсію, розмір якої складає -12 024 грн., значна частина також витрачається на ліки, вартість яких дуже висока, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище вона потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній син. На сьогоднішній день її син, не допомагає їй матеріально, не забезпечує її всім необхідним для нормального проживання. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-XIV в редакції від 20.01.2018 р., прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2023 році, зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2023 року - 2093,00 гривні. Із наданої [PERSON] довідки про розмір пенсії вбачається, що розмір її пенсії є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На момент розгляду цієї справи позивачка отримує пенсію у розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням того що усю свою пенсію позивачка витрачає на купівлю ліків, вартість яких дуже висока, доглядає за чоловіком, який є пенсіонером та хворіє, кошти у [PERSON] відсутні. На продукти харчування, комунальні послуги у позивачки кошти відсутні, а тому ці витрати покладені на чоловіка. Субсидії не отримує, пільг не має. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 3000 грн. щомісячно, з дня пред`явлення даного позову, а саме з 17.11.2023 року та довічно. Згідно п.1ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved