Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

25.09.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" про розірвання договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0048, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, укладеного 02 серпня 2013 року між [PERSON] та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро", зобов`язання повернути вказану земельну ділянку та стягнути з відповідача 14906,84 грн невиплаченої орендної плати за 2021-2022 роки і судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер 6823980300:07:010:0048, площею 2,69 га, що знаходиться на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області. 02 серпня 2013 року він уклав з ТОВ СГ "Дніпро" договір оренди земельної ділянки, за яким, як орендодавець, надав, а відповідач, як орендар, прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0048. Договір укладений на строк 10 років. У договорі визначені істотні умови, серед яких те, що орендна плата виплачується особисто орендодавцю або уповноваженій ним відповідно до чинного законодавства особі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення договору у грошовій формі становить 1203,70 грн, один раз на рік до 30 грудня поточного року. Вказаний договір оренди був зареєстрований в Реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 07.07.2014 р. 12 серпня 2019 року позивач уклав з ТОВ СГ "Дніпро" додаткову угоду до Договору оренди землі від 02.08.2013 року, за якою внесені зміни до п. 8 Договору оренди та визначено, що Договір оренди землі від 02.08.2013 р вважається укладеним до 28.12.2028 р. Після закінчення строку дії договору, орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити договір. Також внесені зміни до п.9 Договору оренди від 02.08.2013 р та визначено, що орендна плата виплачується особисто орендодавцю або уповноваженій на це згідно діючого законодавства особі у розмірі 7453,42 грн один раз на рік до 30-го грудня поточного року. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором оренди та передав земельну ділянку орендарю у стані, що відповідає умовам договору, не вчиняв дій, які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою. Проте відповідач, як орендар, свій обов`язок зі сплати орендної плати не виконує та за 2021 р, 2022 р не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою, хоча продовжує користуватися земельною ділянкою та отримує доходи. Таким чином відповідач систематично порушує істотні умови договору, тому просить позов задовольнити, розірвати договір оренди, повернути земельну ділянку, а також стягнути з відповідача 14 906, 84 грн невиплаченої орендної плати і судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, за участі його представника. Представник відповідача ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" - адвокат Кєєр О.С. в судовому засіданні та в письмових поясненнях заперечувала проти задоволення позову і пояснила, що 02 серпня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро», укладений Договір оренди земельної ділянки, який 07 липня 2014 року зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Згідно з Договором орендодавець [PERSON] надав, а орендар ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,29 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0048, яка знаходиться на території Ганнопільської сільської ради, Славутського (наразі - Шепетівського) району Хмельницької області. Строк дії Договору - 10 років. Додатковою угодою від 12.08.2019 р. продовжено строк дії Договору оренди до 28.12.2028 р. та збільшено розмір орендної плати, який становитиме 7 453,42 грн на рік. З урахуванням Додаткової угоди визначено, що орендна плата виплачується особисто орендодавцю або уповноваженій ним згідно діючого законодавства особі у грошовій формі в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення Додаткової угоди становить 7 453,42 грн, один раз на рік до 30 грудня поточного року. Орендна плата вноситься у такі строки щорічно: не пізніше 30 грудня поточного року. Позивачем та його представником не доведено, що орендар систематично не сплачує позивачу орендну плату, зокрема за 2021 - 2022 роки, тому позовні вимоги про розірвання Договору оренди є безпідставними. Крім того, позивачу їх конкурентами, а саме СФГ "Клепачі", сплачувалася орендна плата в 2021 році, що підтверджує представник позивача наданням відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 04.09.2023. З наданих відповідачем доказів вбачається, що представники ТОВ "СГ "Дніпро" 29 грудня 2021 року, 02 жовтня 2022 року приїжджали за місцем проживання позивача з метою виплати йому орендної плати, але він відмовився від отримання коштів, про що було складено відповідні акти, а також у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків зазначено, що [PERSON] нараховані кошти в рахунок виплати орендної плати за земельну ділянку в сумі 7453,42 грн, але позивач ці кошти не отримав. Вважає, що ТОВ "Дніпро" намагався виконати обов`язок перед позивачем щодо виплати орендної плати за 2021-2022 роки, проте позивач відмовився від отримання орендної плати, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі є безпідставними. Відповідачем не порушувались жодні умови Договору оренди землі, у тому числі і істотні, що свідчить про відсутність систематичності в частині несплати орендних платежів, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ч.1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до Закону України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно із ч.1 ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст. 14 Закону). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У відповідності до ч. 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з вимогами частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до положень аб. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0048, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 750882 від 02 липня 2002 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6801029322014 від 05.03.2014. 02 серпня 2013 року між [PERSON] та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" укладений Договір оренди землі, який 10.07.2014 року зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 6292030. Згідно із вказаним Договором орендодавець [PERSON] надав, а орендар ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" прийняло у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,69 га, у тому числі рілля 2,69 га, кадастровий номер 6823980300:07:010:0048, яка знаходиться на території Ганнопільської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Строк дії Договору - 10 років. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки визначена у договорі в розмірі 40 123 грн 49 коп. П. 9 цього Договору визначено, що орендна плата виплачується особисто орендодавцю, або уповноваженій ним згідно діючого законодавства особі в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення договору у грошовій формі становить 1203 грн 70 коп, один раз на рік до 30 грудня поточного року. Відповідно до п.12 цього Договору, орендна плата виплачується щорічно у такі строки : не пізніше 30 грудня поточного року. П. 14 Договору оренди землі від 02.08.2013 року, розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не звини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. 12 серпня 2019 року між [PERSON] та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" було укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі від 02.08.2013 року, якою внесені зміни в частині строку дії Договору, а саме, що Договір оренди землі від 02.08.2013 р укладений до 28.12.2028 р. Крім того внесені зміни в частині розміру орендної плати, визначено, що орендна плата виплачується особисто орендодавцю або уповноваженій на це згідно діючого законодавства особі у розмірі 7453,42 грн один раз на рік до 30-го грудня поточного року. З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що станом на 04.09.2023 ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" у четвертому кварталі 2021 року нарахувало [PERSON] орендну плату в сумі 7453,42 грн за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду, але не виплатило її. За 2022 р відсутня інформація про нараховані і виплачені доходи [PERSON] від надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду. Натомість зазначено про виплату грошових коштів СФГ "Клепачі" в жовтні 2021 року та в грудні 2022 року в сумі 501,31 грн. за надання земельної ділянки в оренду або суборенду, проте це не свідчить, що орендна плата виплачувалася саме за спірну земельну ділянку, яка до цього часу перебуває в користуванні відповідача. З наведеного вбачається, що [PERSON] не отримував орендну плату за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" за 2021 та за 2022 роки. Про що він також зазначив в своїх письмових поясненнях наданих суду, вказавши, що не відмовлявся від отримання орендної плати за 2021,2022 рік, пропозицій щодо її виплати від ТОВ "СГП Дніпро" не було. Відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Крім цього, відповідно до п. 36 Договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Таким чином, підставою для розірвання договору оренди землі може бути систематична несплата орендної плати. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, а тому при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі з підстав систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідно до 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи обставини, які знайшли підтвердження під час судового розгляду щодо несплати орендної плати позивачу відповідачем ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" за 2021, 2022 роки, означене вказує на систематичність порушень умов договору зі сторони відповідача. Таким чином, позивачем та його представником доведено наявність підстав, передбачених п."д" ч. 1 ст. 141 ЗК України для припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання договору оренди землі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначив, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Отже, оскільки законодавець визначає однією з істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки. Суд не приймає до уваги акти від 29 грудня 2021 року та від 15 жовтня 2022 р про встановлення факту відмови [PERSON] від отримання орендної плати за Договором оренди землі від 02.08.2013 р та про відмову від підпису в акті "Про встановлення факту відмови від отримання орендної плати по Договору оренди землі від 02.08.2013 р", оскільки вказані акти містять суперечності в частині місця їх складення, та місця прийняття відмови [PERSON] від отримання орендної плати, вони лише підтверджують факт невиплати позивачу орендної плати за 2021,2022 роки. Крім того, вказана обставина підтверджується поясненнями [PERSON] , який заперечує факт приїзду до нього представників ТОВ "СГП "Дніпро", факт пропозиції відповідачем виплати йому орендної плати та факт відмови його від отримання орендної плати. Суд ставить під сумнів достовірність зазначених доказів, оскільки відповідачем надані відомості сплати позивачу орендної плати за 2016-2020 роки, при цьому позивач жодного разу не відмовлявся від отримання орендної плати, навіть при виплаті йому орендної плати в меншому розмірі, ніж в 2021,2022 році. До того, ж відповідач не скористався іншими способами виплати орендної плати позивачу, зокрема, шляхом грошового переказу коштів, тощо, а склав саме акти відмови, підписані працівниками ТОВ "СП"Дніпро", які є зацікавленими у вирішенні справи на користь відповідача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої орендної плати за 2021-2022 роки, то суд виходить з наступного. Договором оренди землі від 02.08.2013 р укладеного між [PERSON] та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" визначено, що орендна плата виплачується особисто орендодавцю, або уповноваженій ним, згідно діючого законодавства особі, в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що на момент укладення договору у грошовій формі становить 1203 грн 70 коп., один раз на рік до 30 грудня поточного року. Орендна плата вноситься у такі строки щорічно: не пізніше 30 грудня поточного року. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не звини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Додатковою угодою до Договору оренди землі від 02.08.2013 року, укладеною 12.08.2019 р між [PERSON] та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" було внесено зміни до Договору та визначено, що орендна плата виплачується особисто орендодавцю або уповноваженій на це згідно діючого законодавства, особі у розмірі 7453,42 грн один раз на рік до 30-го грудня поточного року, вказана обставина не оспорюється представником відповідача. Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача невиплаченої орендної плати за 2021, 2022 роки в сумі 14 906 грн 84 коп підлягають задоволенню. З цих підстав, суд приходить до висновку, що відповідач порушив вимоги ст. 21, 25 Закону України «Про оренду землі», а також умови Договору оренди землі від 02.08.2013 р та Додаткової угоди до договору оренди землі від 02.08.2013 р, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, в сумі 3220,80 грн., оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved