Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

08\~листопада 2023\~року [PERSON] \~звернулася до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] .\~Свої вимоги\~позивачка обґрунтовувала\~тим,\~що вона\~перебуває з\~відповідачем у\~шлюбі,\~зареєстрованому 20\~серпня 2014 року відділом РАЦС адміністрації Білгородського району Білгородської області рф, актовий запис № 329. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що між нею та відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та, що вони не підтримують шлюбних відносин, у кожного окреме господарство та роздільний бюджет, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, вони не спілкуються між собою більше 9 років, а також, що продовження подружнього життя неможливе та недоцільне, оскільки суперечить їх інтересам, просила розірвати їх з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання залишити їй прізвище,\~на яке\~вона змінила\~своє у\~зв`язку з\~реєстрацією шлюбу [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивачки\~надав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності\~та відсутності\~позивачки,\~в якій,\~крім того,\~зазначив,\~що позовні\~вимоги підтримують\~в повному\~обсязі,\~просять їх\~задовольнити та не\~заперечують проти\~ухвалення заочного\~рішення у\~справі. Відповідач, до суду викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 29). Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Частинами першою, другою статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України. Відповідно до статті 64 Закону України «Про правотворчу діяльність», дія нормативно-правового акта поширюється на громадян України, іноземців, осіб без громадянства, юридичних осіб, інших суб`єктів правовідносин, осіб, які перебувають на території, на яку поширюється його дія, і яких він стосується, крім випадків, передбачених нормативно-правовим актом. Згідно з преамбулою Закону України «Про міжнародне приватне право», цей закон встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок. Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон № 2709-IV) визначено, що іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з форм, серед яких, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 2709-IV цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом. Визначаючи підсудність справи судам України, необхідно керуватися загальними правилами, визначеними у статті 76 Закону № 2709-IV. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 76 Закону № 2709-IV, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача. Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27, 28 ЦПК України. Враховуючи, що у сторін по справі є дитина, тому справа підсудна Очаківському міськрайонному суду Миколаївської області, Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 2014 року відділом РАЦС адміністрації Білгородського району Білгородської області рф, актовий запис № 329. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.\~14). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися більше 9 років, мешкають окремо. Причинами розпаду сім`ї є втрата почуттів любові та поваги між подружжям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 858 грн. 88 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною квитанцією про сплату (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved