Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У вересні 2023 року [PERSON] (надалі за текстом «Позивач») звернулася до суду з даною позовною заявою до Узинської міської ради Київської області (далі «Відповідач»), третя особа Узинська державна нотаріальна контора (надалі за текстом «Третя особа»), про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.09.1995 року. Померла [PERSON] є матір`ю Позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.08.2007 року. У подальшому дівоче прізвище « [PERSON] » Позивач змінила на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.2007 року. Як вбачається із довідки від 07.09.2023 року №11-14/1572, яка видана Узинською міською радою Київської області [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер брат Позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2008 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок під [ADDRESS] , який розташований на присадибній земельній ділянці площею 3000 кв.м. Разом з тим, у визначений законом строк Позивач була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я, у тому числі у місті Києві. Інших спадкоємців за законом першої черги після смерті [PERSON] не має. Заповітів померла [PERSON] за життя не залишила. Відповідно до листа від 13.09.2023 року №563/02-14 Узинської державної нотаріальної контори нотаріусом відмовлено Позивачу в заведенні спадкової справи. Одночасно повідомлено про те, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не відкривалася, а Позивач спадщину не приймала. З огляду на викладене, із посиланням на ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, Позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] .. Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи. 25.09.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження. Витребувано у державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В. належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 57-58). 06.11.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від Узинської державної нотаріальної контори надійшов лист від 01.11.2023 року №668/01-16, у якому останні просили здійснювати розгляд даної справи без участі їхнього представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 67). 06.11.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від Узинської державної нотаріальної контори надійшов лист від 23.10.2023 року №633/02-14, відповідно до якого спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася (а.с. 68). 09.11.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті (а.с. 72). 19.12.2023 року до канцелярії суду Позивачем подано заяву, у якій остання просила здійснювати розгляд даної справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Судові витрати просила залишити за нею. 19.12.2023 року до канцелярії суду за допомогою системи «Електронний суд» представником Відповідача подано заяву, у якій остання просила здійснювати розгляд даної справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 81). 19.12.2023 року у судове засідання сторони та їхні представники не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.09.1995 року (а.с. 16). Померла [PERSON] є матір`ю Позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.08.2007 року (а.с. 15). У подальшому дівоче прізвище « [PERSON] » Позивач змінила на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.2007 року (а.с. 14). Як вбачається із довідки від 07.09.2023 року №11-14/1572, яка видана Узинською міською радою Київської області [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-1). [INFO] помер брат Позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.07.2008 року (а.с. 17). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок під [ADDRESS] , який розташований на присадибній земельній ділянці площею 3000 кв.м. (а.с.19-20). У визначений законом строк Позивач була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я, у тому числі у місті Києві (а.с.21-50). Відповідно до листа від 13.09.2023 року №563/02-14 Узинської державної нотаріальної контори нотаріусом відмовлено Позивачу в заведенні спадкової справи. Одночасно повідомлено про те, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не відкривалася, а Позивач спадщину не приймала (а.с. 18). Згідно з листом Узинської державної нотаріальної контори надійшов від 23.10.2023 року №633/02-14 спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилася (а.с. 68). 2. Мотивувальна частина. Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11.11.2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03.03.2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Висновки суду. Суд, оцінюючи обставини, на які посилався Позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, дійшов висновку про наявність у нього об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . При цьому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року, суд приходить до висновку про те, що Позивач у цій справі має майновий інтерес щодо спадкового майна, як легітимне очікування, яке є достатньо конкретним та передбачуваним відповідно до національного закону. Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Розподіл судових витрат. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Утім, у даній справі судові витрати у вигляді судового збору необхідно залишити за Позивачем згідно з заявою його представника. На підставі викладеного та

Outcome: approved