Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача суму позики у розмірі 200000,00 грн, три відсотки річних за період з 15.05.2023 по 26.06.2023 у розмірі 706,85 грн, інфляційні втрати у за період з 15.05.2023 по 26.06.2023 у сумі 11780,82 грн; вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.04.2023 між сторонами укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 2/04-23, у відповідності до яких позивач позичив відповідачу 200000,00 грн, строком до 14.05.2023. Відповідач у визначений строк, грошові кошти не повернув та таким чином прострочив виконання зобов`язання, а тому просить стягнути спірні кошти згідно з ст. ст. 625, 1046 ЦК України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання судових витрат. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. Представником позивача подано до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі. Окрім цього, наводить обставини про те, що відповідач добровільно почав виконувати умову договору від 14.04.2023, однак жодних доказів цього суду не подав. У судове засідання сторона позивача та відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання; суд враховує причину неявки представника позивача, однак така не є поважною, а тому з огляду на відсутність відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних та у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 14 квітня 2023 року між [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (позикодавець) укладено договір № 2/04-23 про надання поворотної фінансової допомоги (далі - договір). Згідно з умов договору позикодавець надав позичальнику поворотну фінансову допомогу у національній валюті України в сумі 200000,00 грн, на безпроцентній основі, строком до 14.05.2023. Дата і факт платежу (отримання коштів) фіксується розпискою позичальника (п. п. 2.1, 2.5, 8.1 договору). Відповідно до розписки від 14.04.2023, яка надана [PERSON] про отримання коштів за договором від 14.04.2023 № 2/04-23 від [PERSON] у сумі 200000,00 грн та зобов`язався повернути такі у строк визначений договором. Копія розписки від 14.04.2023 міститься у матеріалах справи. У зв`язку зі невиконання відповідачем зобов`язання за договором позики, між сторонами виникли спірні договірні правовідносини, які регулюються нормами ст. ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верхового Суду від 26 квітня 2022 року (справа № 753/1349/20) за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. У зв`язку із наведеним суд прийшов до переконання про те, що видана відповідачем розписка підтверджує факт укладення договору и та отримання відповідачем грошових коштів від позивача із зобов`язанням повернути такі у строк вказаний у розписці. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання про те, що оскільки між сторонами укладено договір надання поворотної фінансової допомоги, отримання коштів за яким підтверджено розпискою від 14.04.2023 та така також містить істотні ознаки, які характерні для договору позики, із її змісту вбачається укладення договору позики та вчинення сторонами угоди дій, характерних для такого договору, наявна зобов`язальна умова договору позики для відповідача щодо повернення отриманих коштів, а відтак, суд прийшов до висновку, що у позивача наявні правові підстави для покладення на відповідача обов`язку повернення грошових коштів за договором позики, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг у розмірі 200000,00 грн, а позов в цій частині задовольнити. Щодо стягнення 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення та інфляційні втрати, суд прийшов до наступного. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Позивач просить стягнути три відсотки річних від простроченої суми боргу та інфляційні втрати за період з 15.05.2023 (наступний день за строком повернення боргу вказаним у договорі) по 26.06.2023 (дата розрахунку) у розмірі 706,85 грн та 11780,82 грн відповідно. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» ведено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із наступним продовженням воєнного стану в Україні та дією такого на момент прийняття судового рішення. Отже, у період з 15.05.2023 по 26.06.2023 в Україні діяв воєнний стан, а відтак відповідач звільнений від сплати 3% річних від прострочення грошового зобов`язання та інфляційних втрат у відповідності до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а тому суд прийшов до переконання про те, що у такій позовній вимозі необхідно відмовити. Згідно з ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання про те, що оскільки між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини за договором від 14.04.2023, які не виконані стороною відповідача та звільнення відповідача від відповідальності передбаченої ст. 625 ЦК України, тобто у силу закону, а тому у відповідності до умов договору та норм Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що заявлені у справі вимоги необхідно задовольнити частково. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1700,00 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1651,04 грн. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, то у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем зроблено заяву про подання доказів її понесення протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: partial