Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , який зареєстрований 21 лютого 2014 року міським ВДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, до суду звернувся [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. Ухвалою суду від 20.11.23 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про можливість розгляду справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити також в заяві зазначено, що спільні діти сини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживатимуть з матір`ю. Також відповідачем [PERSON] надано суду заяву про згоду з позовним вимогами, в якій відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати за її відсутності, також в заяві зазначено, що діти залишаються проживати разом з нею. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2014 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, про що свідчить свідоцтво, видане 21.02.2014 року серії [NUMBER] , актовий запис про шлюб №96. Від шлюбу сторони мають спільних синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. В позові не зазначено про наявність спору щодо місця мешкання спільних дітей та поділу спільного майна подружжя. Сторони дійшли згоди щодо проживання синів разом з матір`ю. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з квітня 2023 року. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Суд приймає до уваги факт наявності згоди між сторонами щодо місця проживання дітей Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 1073,60 грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved