Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що він є суддею у відставці, доктором юридичних наук, займається науковою та викладацькою діяльністю, є автором наукових праць, заступником голови правління ГО «Всеукраїнська асоціація суддів у відставці», адвокатом, відносно якого на різних веб-сайтах розповсюджується недостовірна інформація про те, що він в стані алкогольного сп`яніння вбив двох дітей, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Розповсюдження такої інформації заподіює йому значної шкоди, а її зберігання в мережі інтернет за активними інтернет-посиланнями продовжує підтримувати його негативну репутацію, порушує особисті, професійні та інші соціальні зв`язки. Існування недостовірної інформації продовжує суспільний осуд щодо нього на основі неправдивої інформації про факти та події, які в дійсності, ніколи не відбулися насправді. Зазначає, що на веб-сайті [INFO] , [INFO] було опубліковану статтю з недостовірною інформацією про нього під назвою: « [INFO] ». Вказана інформація поширена за посиланням [INFO] В опублікованій статті зазначено наступне: «…Донецкий судья [PERSON] не только остается работать в системе при том, что является убийцей, успішно откупившемся от тюрьмы, но и всеми силами пытается взобраться по карьерной лестнице, как во времена правления [PERSON] … … Еще занимая должность судьи Киевского райсуда г. Донецка в 2004 году, находясь в состоянии алкогольного опьянения, [PERSON] совершил в Донецке ДТП, в результате которого погибли двое детей», - говорится в открытом письме к нардепам. По информации общественников, донецкий судья, долгое время находился под следствием, однако «материалы уголовного дела так и не были переданы в суд. В то же время, подать иск и пожаловаться на правонарушения было уже некому: мать и отец убитых детей долго не прожили.» Вважаючи таку публікацію недостовірною та такої, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, позивач просить суд визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, інформацію поширену про нього [INFO] на веб-сайті « [INFO] » в публікації під назвою: « [INFO] », за посиланням [INFO] з одночасним зобов`язанням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Нурминського видалити спірну публікацію із вказаного веб-посилання, стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в сумі 50000,00 грн. та понесені по справі судові витрати. 20.07.2022 до Луцького міськрайонного суду Волинської області з Шевченківського районного суду міста Києва за вих. № 25629/22-Вих/2/761/8138/2022 ЦК від 29.06.2022, надійшли матеріали цивільної справи № 761/6089/22 (провадження 2/761/8138/2022) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Івасюті Л.В. Ухвалою судді від 25.07.2022 витребувано з Шевченківського районного суду міста Києва, головуючий суддя [PERSON] , цивільна справа № 761/6089/22 (провадження 2/761/8138/2022 зареєстроване в Шевченківському районному суді міста Києва) копії позовної заяви з додатками за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію. 05.10.2022 ухвалою судді позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про визнання інформації недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію - залишено без руху. Ухвалою суду від 05.10.2022 вжито заходів забезпечення позову. На виконання вимог ухвали, позивачем усунуто зазначені в ній недоліки у визначений строк. Ухвалою судді від 17.10.2022 відкрито провадження у справі. Відзиву від відповідачів у встановлений ухвалою строк до суду не надходило. 17.04.2023 ухвалою суду залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 22.06.2023 закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися шляхом надсилання судової повістки та розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Позивач [PERSON] є суддею у відставці, що підтверджується копією посвідченням судді у відставці Київського апеляційного адміністративного суду за № 01737 (а.с.12 Т.І). \~ \~ \~ \~Відповідно до копії диплома доктора наук, [PERSON] захистив дисертацію за спеціальністю господарське право, господарсько-процесуальне право, та здобув науковий ступінь доктора юридичних наук. На підставі рішення Атестаційної колегії від 26.06.2017 року отримав диплом за ДД № 006762. \~ \~ \~ \~З копії довідки ААА № 0669773, виданої Міністерством внутрішніх справ, за обліками МВС громадянин [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Донецьк, Донецької області, на території України станом на 28.05.2019 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. \~ \~ \~ \~Крім цього, відомості про притягнення [PERSON] до кримінальної та/або адміністративної відповідальності в автоматизованих обліках Національної поліції України відсутні. В Єдиному реєстрі досудових розслідувань станом на 09.06.2022 відсутні кримінальні провадження, в яких містяться відомості про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності як підозрюваного, обвинуваченого. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] на веб-сайті https://kordon.org.ua/ було опубліковану статтю про позивача під назвою: « [INFO] ». Вказана інформація поширена за посиланням [INFO] В опублікованій статті зазначено наступне: «…Донецкий судья [PERSON] не только остается работать в системе при том, что является убийцей, успішно откупившемся от тюрьмы, но и всеми силами пытается взобраться по карьерной лестнице, как во времена правления [PERSON] … … Еще занимая должность судьи Киевского райсуда г. Донецка в 2004 году, находясь в состоянии алкогольного опьянения, [PERSON] совершил в Донецке ДТП, в результате котрого погибли двое детей», - говорится в открытом письме к нардепам. По информации общественников, донецкий судья долгое время находился под следствием, однако «материалы уголовного дела так и не были переданы в суд. В то же время, подать иск и пожаловаться на правонарушения было уже некому: мать и отец убитых детей долго не прожили.». Відповідно до довідки № 4-9/2022-Д від 14.01.2022, виданої ДП «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», доменне ім`я kordon.org.ua було зареєстровано 12.11.2012 реєстрантом ТОВ «Центр інтернет-імен України». На час публікації спірної статті власниками доменного імені були [PERSON] , [PERSON] . Станом на 14.01.2022 власником доменного імені був [PERSON] . З відповіді ТОВ «Центр інтернет-імен України» випливає, що домен kordon.org.ua зареєстровано в інтересах [PERSON] . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і право вимагати будь-якої інформації, а також право вимагати відшкодування матеріального і морального збитку, заподіяного використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» при розгляді справ суди застосовують Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права. Так, статтею 10 Конвенції з прав людини встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією. Як випливає з вищенаведеної статті, позивач у стані алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП, в результаті якого померло двоє дітей, кримінальне провадження закрили, а батьки вбитих дітей довго не прожили після втрати. Надані позивачем докази підтверджують недостовірність викладених фактів у статті. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що наведена інформація не є оціночними судженнями автора, оскільки прямо звинувачує [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення. За таких обставин суд вважає таку інформацію, викладену у статті, недостовірною і такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] , а саме порочить честь, гідність та ділову репутацію. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», встановлене\~Конституцією\~та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Ч.1 ст. 23 ЦК України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Отже, за змістом цієї норми закону, саме особа, яка безпосередньо постраждала від протиправних дій іншої особи має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди. Частиною другою указаної статті надано визначення такої категорії як моральна шкода, а саме: моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Так при визначенні розміру заподіяної відповідачем позивачу моральної шкоди шляхом поширення недостовірної інформації, суд враховує зміст такої інформації, її поширення серед значної кількості людей, а також те, що опублікована інформація не відповідає дійсності, тому її наявність у мережі Інтернет дійсно призвела до приниження честі, гідності та ділової репутації позивача, що завдало йому значної моральної шкоди, яка виразилася в порушенні звичного способу життя та погіршення його психологічного стану. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує, що ст.1190 ЦК України не може бути застосовану у даному випадку, оскільки відповідачі в різний період часу були власниками домену на якому було розміщено спірну публікацію, а тому не можуть солідарно відповідати за шкоду, яка завдана позивачу. \~ \~ \~ \~Відтак, з відповідачів в користь позивача, слід стягнути моральну шкоду в розмірі 40000,00 грн. по 10000,00 грн. з кожного. \~ \~ \~ \~Щодо витрат понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, то суд також вважає, що солідарному стягненню судовий збір не підлягає, а тому судовий збір в сумі 2536,32 грн. слід стягнути з відповідачів в користь позивача по 634,08 грн. з кожного.

Outcome: partial