Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № [NUMBER] в AT «ТАСкомбанк») суму заборгованості за Кредитним договором № 20201028-253514 від 28 жовтня 2020р. в розмірі 37 057, 80 грн., з яких: - 16 531, 54 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 20 526, 26 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. В обґрунтування\~позову покликається\~на те,\~що\~28\~жовтня 2020\~року [PERSON] \~уклала із\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«МАКС КРЕДИТ»\~Кредитний договір\~№ 20201028-253514\~від 28\~жовтня 2020\~року.\~Згідно п.1.1.\~Кредитного договору\~за цим\~договором Кредитор\~зобов?язується надати\~Позичальникові кошти\~в кредит\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а Позичальник\~зобов?язується повернути\~кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом та\~сплатити інші\~платежі передбачені\~Договором.\~ При\~цьому,\~відповідно до\~договору про\~відступлення права\~вимоги №2021-07/35-1\~від 07.05.2021,\~укладеного між\~ТОВ «Макс\~Кредит» та\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Центр\~фінансових рішень»,\~останній прийняв\~право вимоги\~за вищевказаним\~кредитним договором,\~а 13.12.2022\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Центр\~фінансових рішень»\~уступило отримані\~права та\~обов`язки\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» на\~підставі договору\~відступлення права\~вимоги №\~20221213\~від 13.12.2022\~року.\~Відповідно до\~Реєстру Боржників\~за кредитними\~договорами,\~укладеними між\~позичальником та\~ТОВ "МАКС\~КРЕДИТ",\~ТОВ "\~ФК"\~ЄАПБ"\~набув права\~грошової вимоги\~до відповідача\~у сумі\~37\~057,\~80\~грн.,\~з яких:\~16\~531,\~54\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~20\~526,\~26\~грн.\~-\~сума заборгованості\~за річними\~відсотками.\~Сума заборгованості\~також підтверджується\~розрахунком заборгованості\~за кредитним\~договором \~№ 20201028-253514.\~Вказана сума\~заборгованості не\~погашена ні\~на рахунок\~попередніх кредиторів,\~ні на\~рахунок позивача.На підставі наведеного, просить позов задоволити. Ухвалою від\~17.10.2023\~року відкрито\~провадження у\~справі,\~а розгляд\~такої вирішено\~проводити у\~порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надала суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1\~ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі по тексту -\~ЦПК України)\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~положень\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст.\~526,\~527,\~530,\~536,\~546,\~549,\~550,\~610-611,\~625,\~629,\~638,\~1048,\~1049,\~1054,\~1055 ЦК України. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої\~статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч. 7, 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до\~ст. 1054-1055 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог\~ЦК України. Судом встановлено, що 28.10.2020 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 20201028-253514, відповідно до умов якого загальний розмір кредиту за цим договором складає 19 237, 50 грн., що включає суму грошових коштів наданих у кредит у сумі 15 000,00 грн та суму авансових процентів; цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту)\~на споживчі потреби; розмір процентної ставки за кредитом залежить від період її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно)\~28, 25 % в день, з другого дня користування кредитом включно до кінця строку на який надається кредит 0, 25 % в день; строк, на який надається кредит, з кінцевим терміном повернення 27.10.2022 (включно). Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами та досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору № 20201028-253514 від 28.10.2020. 07.05.2021 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» уклали Договір про відступлення права вимоги №2021-07/35, відповідно до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Згідно витягу з реєстру боржників за кредитними договорами, ТОВ «ФК «ЦФР» набуло право грошової вимоги на підставі Договорів відступлення прав вимоги №2021-07/35-1 та №2021-07/35-2 від 07.05.2021, укладених з ТОВ «Макс Кредит», в тому числі за кредитним договором № 20201028-253514 від 28.10.2020, укладеним із [PERSON] на загальну суму 37 057, 80 грн., з яких: 16 531, 54 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 526, 26 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 13.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень`та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20221213. Згідно п. 6 цього договору у відповідності до умов цього договору кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів чи отримання кредитором права вимоги по кредитних договорах внаслідок укладення, зокрема, договору відступлення права вимоги №2021-07/35-1 від 07.05.2021. Договори є правомірними, тобто такими, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Водночас позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, презумпція правомірності яких не спростована. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже відповідно до вищевказаного договору до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 20201028-253514 від 28.10.2020 року. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора щодо кредитного договору № 20201028-253514 від 28.10.2020. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Відповідно до наданих розрахунків заборгованість відповідача за договором № 20201028-253514 від 28.10.2020 станом на 13.12.2022 року становить 37 057, 80 грн. з яких: 16 531, 54 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 526, 26 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно з частиною третьою статті\~12, частиною першою статті\~81ЦК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Дана сума заборгованості встановлена судом і ніким не оспорюється. Відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості за кредитним договором № 20201028-253514 від 28.10.2020, а також свого розрахунку заборгованості, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинен нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлений судом. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Зважаючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved