Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовує тим, що 30 серпня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 БАНК») та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 72449919, у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису з одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію. 14.06.2021 між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БАНК» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 7 від 21.04.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 17927,70грн. з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 12927,70 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за пенею. Також 07.07.2022р. між ТОВ «ФК Інвеструм» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 03174-07/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтворено шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. 31.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 31052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 31052023 від 31.05.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 18375 грн. з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 13375 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за пенею. Позивач зазначив, що договір позики № 72449919 від 30 серпня 2022 року та Кредитний договір № 03174-07/2022 від 07.07.2022р. є публічною пропозицією (офертою) у розуміння ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору. Відповідач не виконав своїх зобов`язань, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів і має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за: Кредитним договором № 03174-07/2022 від 07.07.2022р. у розмірі 18375,00 грн., за Договором позики № 72449919 від 30 серпня 2022 року у розмірі 17927,70 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати, розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 26.10.2023 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Стороною відповідача [PERSON] в особі його адвоката Єлісєєва Д.О. за вх..№4722/23-Вх від 30.11.2023р. надано відзив на позовну заяву, у якому той просив позовні вимоги задовольнити частково у сумі заборгованості, що дорівнює сумі основного боргу - 10000,00 грн., в решті позовних вимог - відмовити. В обґрунтуванні вказав, що не погоджується з існуванням заборгованості за відсотками у заявленому позивачем розмірі, оскільки заявлена сума не вмотивована та не обґрунтована належним розрахунком. З посиланням на постанову ВП ВС від 05.04.2023р. у справі № 910/4518/16 зазначив, що вимога позивача про стягнення процентів, нарахованих поза межами строку кредитування, є необґрунтованою. Зазначив, що немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правильними, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.). Надані позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоведеного розміру всієї суми заборгованості. Також вказав, що [PERSON] є споживачем фінансових послуги до спірних правовідносин підлягає застосуванню ЗУ «Про захист прав споживачів». Вважав, що сума заборгованості за відсотками, які заявлені за Договором позики № 72449919 та Кредитним договором № 03174-07/2022 та у загальному розмірі становлять 36 302,70 грн., є несправедливими у розумінні статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитодавця, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Вказав, що не заперечує проти виконання своїх цивільно-правових зобов`язань, але ці зобов`язання мають виконуватись в законних і справедливих межах. Також зазначив, що при подачі позовної заяви позивачем не було виконано вимоги ст. 175 ЦПК України щодо зазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, заходів забезпечення доказів та щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс або очікує понести. 18.12.2023р. за вх. №4964/23-Вх від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Дергунової А.В. надійшли додаткові пояснення у справі, у яких та звернула увагу, що Договір позики № 72449919 та Кредитний договір № 03174-07/2022 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником. Позивач не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними первісними кредиторами договорами, оскільки не є первісним кредитором, а дані документи зберігаються в установі банку, який видав кредит. Вказала, що кошти надавались відповідачу у безготівковій формі на банківську картку і відповідач не надав доказів того, що вказані кошти не отримував. Щодо нарахування відсотків по Договору позики № 72449919 вказала на п. 2.1, 2.2, 2.3 договору та п. 1.2.2.1 Додаткової угоди до даного договору від 30.08.2023р. Щодо нарахування відсотків по Кредитному договору № 03174-07/2022 вказала на п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.3 та 4.3 договору. Щодо нарахування відсотків поза межами 20 днів посилалась на вимоги ч. 2 ст. 625 та ч. 1 ст. 1048 ЦК України та зазначила, що п. 4.3. Кредитного договору передбачено продовження нарахування процентів, передбачених в п. 2.3. цього Договору випадку, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, які продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Наголосила, що заборгованість була нарахована не позивачем, а первісним кредитором і з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій та зауважила, що учасник справи може подати власний розрахунок заборгованості. Також вказала на зміст позовної заяви, з якого вбачається, що твердження сторони відповідача про недотримання позивачем вимог ст. 175 ЦПК України не відповідає дійсності. Згадала про презумпцію правомірності правочину. Тому просила позовні вимоги задовольнити повністю, розгляд справи проводити без участі представника позивача. Також 18.12.2023р. за вх.. №ЕП-992/23-Вх від представника відповідача [PERSON] - адвоката Єлісєєва Д.О. надійшли додаткові пояснення, у яких вказав, що сторона відповідача не погоджуємось з існуванням заборгованості за відсотками у заявленому позивачем розмірі, оскільки заявлена сума не вмотивована та не обґрунтована належним розрахунком. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Зазначив, що зі змісту обгрунтувань вбачається, що позивачем не надано доказів на підтвердження автоматичної пролонгації договору. Навів власний розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за договором позики №7 2449919 становить 5750,00 грн. з яких 5000,00 грн. тіло кредиту, 750,00 грн. проценти за користування кредитом, сума заборгованості за Кредитним договором № 03174-07/2022 становить 7500,00 грн., з яких 5000,00 грн. тіло кредиту та 2500,00 грн. - проценти за користування кредитом. Звернув увагу, що з відповідача починаючи з 24.02.2021р. підлягають стягненню інфляційні витрати та річні відсотки, визначені ст. 625 ЦК України як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вважав нарахування відсотків після закінчення дії кредитного договору незаконними. Просив розглянути справу без участі відповідача та його представника. Також представник відповідача [PERSON] - адвокат Єлісєєв Д.О. звертався з заявою про поновлення процесуального строку, яка ухвалою суду від 01.12.2023р. була задоволена. Окрім того, від представника відповідача адвокат Єлісєєва Д.О. надходили клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні яких ухвалами суду від 01.12.2023р. та від 11.12.2023р. було відмовлено. Дослідивши надані позивачем позовну заяву та додані письмові докази, матеріали відзиву суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72449919 від 30.08.2022р. ТОВ «1 БАНК» та відповідач [PERSON] уклали вказаний договір, який [PERSON] підписано одноразовим ідентифікатором uAN41Q76r4. Предметом Договору є грошові кошти (позика), що надаються на погоджений умовами договору строк шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сторони погодили істотні умови договору, зокрема суму позики: 4000,00 грн., строк договору 15 днів, процентну ставку/день 2,5% (базова фіксована), строк надання позики 30.08.2022, строк повернення позики 14.09.2022, знижену процентну ставку/день, %-1%, процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, %-2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка, % становить 2899,03%, орієнтовна загальна вартість позики 4600,00 грн. Згідно п. 5.1, 5.3 Договору позики позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією про позикодавця та його послуги, вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору. Згідно положень п. 6 Договору позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Згідно п. 16 Договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Позичальник несе повну відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплату процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном. У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за Договором позикодавець несе відповідальність згідно чинного законодавства. Додатком до Договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої дата видачі кредиту/дата платежу - 30.08.2022/14.09.2022, кількість днів у розрахунковому періоді - 15, чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період, грн. - 4000/4600, сума кредиту за договором 4000,00грн, проценти за користування кредитом - 600,00грн., реальна річна процентна ставка,%- 2899,03, загальна вартість кредиту, грн. 4600,00 грн. Згідно Додаткової угоди № 72449919 від 31.08.2022р. до Договору позики на умовах повернення позики в кінці строку позики № 72449919 від 30.08.2022р. на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавець збільшив суму позики з 4000,00 грн. до 5000,00 грн., у зв`язку з чим сторони домовились, що орієнтовна загальна вартість позики становить 5740,00 грн. Згідно Додатку №1 до Договору позики на умовах повернення позики в кінці строку позики № 72449919 від 30.08.2022р. (зі змінами, внесеними згідно додаткової угоди №72449919 від 31.08.2022) - Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, дата видачі кредиту/дата платежу - 30.08.2022/31.08.2022/14.09.2022, кількість днів у розрахунковому періоді - 15, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, грн. - 4000/1000/5740, сума кредиту за договором 4000/1000/5000грн, проценти за користування кредитом - 740,00грн., реальна річна процентна ставка,%- 2899,03, загальна вартість кредиту, грн. 5740,00 грн. Відповідно до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021р., укладеного між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступлено право грошової вимоги, строк виконання за якою настав, до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно положень п. 1.3 копії Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021р. клієнт (ТОВ «1 БАНК») зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права грошової вимоги за договором позики, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Згідно положень п. 1 копії Додаткової угоди № 8 від 21.04.2023р. до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021р. загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників № 7 від 21.04.2023р. становить ( ) грн. (відомості не вказано). Згідно положень копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 7 від 21.04.2023 за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021р. фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв вказаний реєстр боржників кількістю 5331 і він стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. Загальна сума заборгованості складає ( ) грн. (відомості не вказано). Згідно Витягу з Реєстру Боржників № 7 від 21.04.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 16.08.2021р. боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер договору позики 72449919, має заборгованість за основною сумою боргу 5000,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 12927,70 грн., сума заборгованості за пенею 0,00, грн., сума заборгованості разом 17927,70 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 72449919 від 30.08.2022р., за період з 21.04.2023 по 31.08.2023 боржник [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), станом на 21.04.2023р. кредитор ТОВ «1 БАНК», з 30.04.2023р. по 31.08.2023р. кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ». Заборгованість є сталою та становить 17927,70 грн. та складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 5000 грн. і суми заборгованості за відсотками:12927,70 грн. Відповідно до Договору про надання фінансового кредиту № 03174-07/2022 від 07.07.2022р. ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] уклали даний договір, предметом якого є фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, який клієнт зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Договором передбачено строк кредиту - 20 днів до 26.02.2022р., відсотки за користування кредитом, що становлять 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Позичальником [PERSON] договір підписаний електронним підписом W0916. Згідно п. 2.3 та 2.4 Договору у разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений п.1.2 цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що перерахунок процентів за користування кредитом не є одностронньою зміною умов договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Згідно графіку платежів дата видачі кредиту/дата платежу 07.07.2022/26.07.2022, строк кредиту: 20 днів, сума кредиту 5000,00 грн., проценти за користування кредитом 2500 грн., реальні річна процентна ставка 241338,08, загальна вартість кредиту 7500,00грн. Згідно даних паспорта кредиту тип кредиту - позика, сума/ліміт кредиту - 5000,00 грн., спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом (кредитні кошти надаються шляхом переказу на банківську картку споживача) на строк, визначений договором. Процентна ставка, відсотків річних 2,50% на день (912,50% річних), тип процентної ставки - фіксована, загальні витрати за кредитом 2500,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту - 7500,00 грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних 241338,08%, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 3,2% в день з першого дня прострочення зобов?язання. Відповідно до договору факторингу № 31052023 від 31.05.2023р. укладеного між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (клієнт), Фактор зобов`язується передати грошові у розпорядження Клієнту (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Фактору права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за користування кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно положень копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 31052023 від 31.05.2023р, фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв реєстр боржників кількістю 3177 після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу № № 31052023 від 31.05.2023р. від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає (…) грн. (відомості не вказано). Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 31052023 від 31.05.2023р. боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер кредитного договору № 03174-07/2022, має заборгованість за основною сумою боргу 5000 грн., сума заборгованості за відсотками становить 13375,00 грн., сума заборгованості за пенею 0,00 грн., сума заборгованості разом 18375,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 03174-07/2022 від 07.07.2022р. за період з 31.05.2023 по 31.08.2023р. боржник [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), станом на 31.05.2023р. кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм», з 30.06.2023р. по 31.08.2023р. кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ». Заборгованість є сталою та становить 18375,00 грн. та складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу - 5000 грн. і суми заборгованості за відсотками: 13375,00 грн. Згідно копії розрахунку заборгованості за кредитним договором № 03174-07/2022 від 07.07.2022р. він виконаний за період з 07.07.2022 по 30.05.2023р. З 07.07.2022р. по 26.07.2023р. тіло кредиту - 5000,00 грн., в подальшому - 0 та з 27.07.2022р. по 30.05.2023 5000,00 грн - прострочене тіло кредиту. Відсотки за період з 07.07.2022р. по 26.07.2022 нараховано у сумі 2000 грн. З 27.07.2022р. відбулося нарахування прострочених відсотків по 25.10.2022 в сумі 13375 грн. З 25.10.2022р. по 30.05.2023р. нарахування прострочених відсотків припинилось, сума є сталою у розмірі 13375 грн. Згідно повідомлення вих. №2929_231124145554 від 24.11.2023р. сервісу онлайн платежів iPay.ua ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Відповідно до договору на переказ коштів ФК-150920 від 15.09.2020р. було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 07.07.2022р. на суму 5000,00 грн., маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 154811156. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказаними Договором позики та Договорами про надання фінансового кредиту позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно положень ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» Електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір,\~укладений шляхом\~обміну електронними\~повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному статтею\~12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.\~514\~ЦК України до\~нового кредитора\~переходять права\~первісного кредитора\~у зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Згідно вимог ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Суд звертає увагу, що факт укладення вказаних Договору позики та Договору надання фінансового кредиту, а також досягнення згоди щодо їх істотних умов відповідачем не заперечується. За умовами Договору позики № 72449919 від 30 серпня 2022 року з додатками та додаткової угоди № 72449919 від 31.08.2023р. між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] було передбачено надання коштів у позику у кінцевій сумі 5000,00 грн. строком на 15 днів та погоджено проценти за користування кредитом у розмірі 740,00 грн., загальна вартість кредиту - 5740,00 грн. При цьому факт укладення договору та факт отримання коштів стороною відповідача не заперечується. Більше того, стороною відповідача позов визнано у розмірі суми позики та надано розрахунок заборгованості за відсотками у розмірі 750,00 грн. За умовами Договору про надання фінансового кредиту № 03174-07/2022 від 07.07.2022 року з додатком від 31.08.2023р між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було передбачено надання кредиту у сумі 5000,00 грн. строком на 20 днів та погоджено проценти за користування кредитом у розмірі 2500,00 грн., загальна вартість кредиту - 7500,00 грн. При цьому факт укладення договору та факт отримання коштів стороною відповідача не заперечується. Стороною відповідача позов визнано у розмірі суми кредиту та надано розрахунок заборгованості за відсотками у розмірі 2500,00 грн. [PERSON] усунувся від виконання передбачених договорами обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, жодних доказів про сплату боргу або будь-якої його частини суду не надано. У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення ТОВ «ФК «ЄАПБ» факту отримання [PERSON] коштів за договором позики та договором про надання фінансового кредиту у розмірі 10000,00 грн. (5000+5000=10000), які добровільно не повернуті, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, який набув відповідні права вимоги у зв`язку з укладеними договорами факторингу. Щодо вимог про стягнення заборгованості за процентами суд зазначає наступне. Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за відсотками у розмірі 12927,70 грн. за договором позики № 72449919 від 30.08.2022р. та суму заборгованості за відсотками у розмірі 13375,00 грн. за Договором про надання фінансового кредиту № 03174-07/2022 від 07.07.2022 року. Відповідач заперечив заборгованість за відсотками у повному розмірі за обома вказаними договорами вважав таку заборгованість невмотивовано, несправедливою, не обґрунтованою належним розрахунком, нарахованою поза межами строку кредитування та такою, що суперечить принципам розумності. Також посилався на недоліки позову. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків. За змістом частин другої, третьої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказування наявності між сторонами у справі кредитних правовідносин, умови таких правовідносин, факт їх порушення позичальником, а також розмір, складові заборгованості, в тому числі і за відсотками за користування кредитом, період їх існування і нарахування, тощо (підстави і предмет позову), є обов`язком саме позивача у справі. У частині 2 ст. 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумнів у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної зави. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На позивача покладений обов`язок з урахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України, зазначені ним обставини. Суд вважає, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідні висновки викладені у п. 86, 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023р. у справі № 910/4518/16. Суд звертає увагу, що позивач на підтвердження існування заборгованості за відсотками за Договором позики надав виключно власні відомості, що стосуються умов Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021р. Також розмір заборгованості за відсотками, про стягнення якого просить позивач, суттєво перевищує такий розмір, що був погоджений сторонами за у договором позики № 72449919 від 30 серпня 2022 року та за додатковою угодою до договору позики № 72449919 від 30 серпня 2022р. Позивач не надав жодного доказу на підтвердження наявності розрахунків первісного кредитора на суму 12927,70 грн. як заборгованість за відсотками, що відповідає твердженню сторони відповідача про нарахування відсотків поза межами строку кредитування і дане твердження відповідача стороною позивача не заперечено. При цьому згідно п. 6 Договору позики передбачено можливість продовження строку користування позикою (пролонгація), як здійснюється виключно за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Надана на розгляд суду додаткова угода № 72449919 від 31.08.2022р. до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 72449919 від 30.08.2022р. не містить жодних відомостей про зміну строку його дії. Також не вбачається, що за договором позики нараховувались санкції відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. За таких умов суд вважає, що за договором позики № 72449919 від 30 серпня 2022 року вимоги позивача належить задовольнити частково - у розмірі 5740,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 740,00 грн. - заборгованість за відсотками, оскільки дана сума визнана відповідачем та підтверджена умовами договору позики та доданими доказами. Щодо заборгованості за відсотками по Договору про надання фінансового кредиту № 03174-07/2022 від 07.07.2022 року суд звертає увагу, що згідно п. 4.3 вказаного договору передбачено, що у разі якщо клієнт не повернув кредит у строк, визначений п. 1.2 договору та/або в Додатку до цього Договору, проценти передбачені п. 2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але у будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня виконання умов договору. Враховуючи принцип презумпції правочину, викладений у ст. 204 ЦК України -Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, та те що стороною відповідача не заперечено правомірність вчинення Договору про\~надання фінансового\~кредиту №\~03174-07/2022\~від 07.07.2022\~року,\~суд вважає\~можливим задовольнити\~вимоги позивача\~про стягнення\~заборгованості за\~відсотками у\~сумі 13375,00\~грн.,\~оскільки така\~вимога та\~наданий стороною\~позивача розрахунок\~заборгованості відповідають\~умовам вказаного\~договору,\~а позичальником зобов`язання з повернення коштів не виконано. При цьому суд не може прийняти до уваги посилання сторони відповідача на порушення вимог ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та постанову Верховного Суду від 27.01.2020р. по справі № 754/6091/18, оскільки правовідносини у даній справі не є тотожними, а відсотки за користування кредитом не є сумою компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором (п. 5 ч.1 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів»), а є платою за користування кредитом. Також не заслуговують на увагу посилання сторони відповідача на невідповідність позову вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки такі твердження не відповідають матеріалами позову. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Враховуючи викладене, позовні вимоги належить задовольнити наступним чином: - за договором позики № 72449919 від 30 серпня 2022 року у розмірі 5740,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 740,00 грн. - заборгованість за відсотками; - за кредитним договором № 03174-07/2022 від 07.07.2022р. у розмірі 18375,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 13375,00 грн. - заборгованість за відсотками, а всього - 24115,00грн. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 гривні, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір 1782,91 грн. на користь позивача.

Outcome: partial