Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогами: «Позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ». 25 квітня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий - суддя Виниченко Л.М.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання, дата проведення підготовчого засідання. Одночасно в ухвалі про відкриття провадження у цивільній справі вирішено питання про витребування від Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позов не скористався, заяви (клопотань) з процесуальних питань до суду не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, правом подати письмові пояснення по суті спору не скористались. На виконання ухвали суду від 25 квітня 2023 року, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надала суду Висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 20 липня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий - суддя Виниченко Л.М.) постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 05 вересня 2023 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва О.С. Корович винесено розпорядження №419 «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ». 05 вересня 2023 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддя вказану цивільну справу передано у провадження головуючому судді Савлук Т.В. 14 вересня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий - суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про прийняти до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Розгляд справи розпочати повторно в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. 03 листопада 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про залучення Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 17 листопада 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача Дубчак Л.С. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, процесуальним правом подати відзив на позов не скористався, із заявами (клопотаннями) про надання та/або витребування доказів не звертався. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, просили ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів з урахуванням інтересів дітей, підтримують наданий суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, третя особа подала до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, просили ухвалити рішення з урахуванням інтересів дітей, підтримують Висновок Дарницької районної в місті Києві державної адміністрацій від 30 червня 2023 року (вих.№101-54-13/02) про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що з 14 квітня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у подружжя народились діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 10 червня 2013 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у цивільній справі №753/6052/13-ц про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 08 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після укладання шлюбу дружина змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». 04 серпня 2022 року Дніпровським районним судом місті Києві видано судовий наказ про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі половини заробітку щомісячно, починаючи з 01 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. 05 грудня 2022 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар Олександром Дмитровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] щодо примусового виконання судового наказу №755/6630/22 виданого Дніпровським районним судом місті Києва. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснено у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч.5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). 30 червня 2023 року (вих.№101-54-13/02) Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією, в особі Органу опіки та піклування, надано Висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За змістом висновку убачається, що на засіданні комісії були присутні матір [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що давно не спілкуються з батьком, вважають його чужою людиною, називають батьком свого вітчима, та не заперечували проти позбавлення батьківських прав [PERSON] . Також матір пояснила, що її син [PERSON] за своїм віком батька взагалі не знає, та вважає своїм батьком чоловіка матері [PERSON] . Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Виходячи зі змісту п. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, після припинення шлюбу між батьками малолітні дитини залишилась проживати разом з матір`ю, позивач самостійно займається вихованням дітей, забезпечує дітям належні умови для їх повноцінного розвитку, в свою чергу відповідач, як батько дітей, самоусунувся від виховання дітей, не піклується про стан здоров`я дітей, їх фізичний та духовний розвиток, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, рішенні суду про стягнення аліментів відповідач не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, в межах даного спору відповідач не скористався правом подати відзив на позов та докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає доведеним обставини ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, який самоусунувся від виховання та спілкування з дитиною, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що у сукупності дає підстави позбавити батьківських прав батька дитини, з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень ст. 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідач, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлений права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною, так і з позовом про поновлення батьківських прав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України) Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 гривні 80 копійок, який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved