Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради, про визначення місця проживання дітей з батьком. У позові вказано, що 20 жовтня 2007 році між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №673. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 14 червня 2019 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. З 2019 року відповідач проживає окремо від своєї сім`ї та дітей. В силу останніх подій та непорозумінь у сім`ї, [PERSON] залишила постійне місце свого проживання, а дітей [PERSON] та [PERSON] - на його повному утриманні та вихованні. Вони із відповідачем не можуть в позасудовому порядку врегулювати питання визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Він вважає, що місце проживання дітей необхідно визначити разом зі ним, оскільки він спроможний забезпечити дітям добрі умови для гармонійного розвитку, відпочинку та виховання та самостійно все це їм забезпечує з 2019 року. З 2019 року [PERSON] самоусунулась від виховання та утримання дітей, життям дітей не цікавиться, зав`язків з дітьми не підтримує, з сім`єю не проживає. Він є єдиним піклувальником дітей, здійснює за ними постійний догляд, самостійно здійснює їх утримання та виховання. Для безперешкодного здійснення заходів щодо лікування дітей, оздоровлення, переміщення з дітьми по країні, можливу зміну місця проживання та розвитку в безпечних умовах, для нього та його дітей є необхідним встановлення факту знаходження дітей на утриманні їх батька. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Посилаючись на норми чинного законодавства України, позивач просив суд встановити той\~факт,\~що він,\~ [PERSON] ,\~самостійно виховує\~та утримує\~неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Визначити місце\~проживання неповнолітніх\~дітей [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] \~разом із\~батьком [PERSON] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Стягнути з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~аліменти на\~утримання неповнолітніх\~дітей:\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~у розмірі\~1/3\~частини всіх\~видів заробітку\~щомісяця,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дітей відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. \~ \~ \~ \~24.11.2023 позивач [PERSON] подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив виключити з позовних вимог вимогу про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У заяві також відповідач зазначила, що з позовною заявою ознайомлена, з 2019 року діти проживають з батьком, а вона планує поїхати на проживання та роботу до США, тому не має можливості проживати разом з дітьми. При винесенні рішення покладалася на думку суду. Представник відповідача адвокат Цімоха Р.Р. в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Разом з заявою адвокат подав письмові пояснення відповідача, в яких вона вказувала, що з позовом та заявою про зменшення позовних вимог ознайомленна. Дійсно діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні. При винесенні рішення сторона відповідача покладається на думку суду. Представник третьої особи Органу опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Уманської міської\~радив судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від начальника служби у справах дітей Уманської міської ради надійшла заява, в\~ якій вказано, що він просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. \~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.07.2014, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.07.2017. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.06.2019 по справі 705/696/19. \~ \~ \~ \~У висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [PERSON] від 17.11.2023 зазначено, що вони вважають за доцільне проживання дітей разом з батьком [PERSON] \~ \~ \~ \~ [INFO] мешканцями вул..Павлова м.Умані складено акт про те, що дійсно [PERSON] проживає зі своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Діти знаходяться на повному вихованні та утриманні батька, мати разом з сім`єю не проживає. Відповідно до довідки класного керівника 4-Б класу Т.Б.Кукурузи Уманської початкової школи № 3, [PERSON] приймає активну участь у житті дитини [PERSON] , протягом всього періоду навчання дитини тато приводить дитину в школу та забирає її, завжди цікавиться успіхами доньки, відвідує батьківські збори, приймає активну участь у житті класу. Відповідно до довідки класного керівника 10-Б класу Я.Паламарчук Уманського ліцею № 1, [PERSON] приймає активну участь у житті дитини [PERSON] , у період навчання дитини з 6 до 10 класу тато привозить в школу дитину і забирає його, цікавиться успіхами сина, відвідує батьківські збори, приймає активну участь у житті класу. У Деклараціях № 0001-АЗКН-0900 та 0001-363Н-0900 ТОВ «МЦ Первинка» про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу дитині [PERSON] та дитині [PERSON] , вказано дані довіреної особи та представника пацієнтів батька дітей - [PERSON] . Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] , фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] самостійно, без участі матері, виховує, утримує та здійснює догляд за дітьми. Зазначені вище обставини не заперечуються і матір`ю дітей, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання дочки та сина та їх перебування на утриманні батька. Згідно зі статтею 4\~ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 315\~ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. У п.2 ч.1 ст.315\~ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В пункті 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018, дійшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку не є вичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу Факт, який просить встановити позивач, є юридичними, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав позивача, як батька неповнолітніх дітей і таке потрібне з метою захисту прав та інтересів дітей позивача, у тому числі, переміщення позивача і його дітей без нотаріальної згоди матері, заходів щодо лікування дітей, оздоровлення, можливої зміни місця проживання та розвитку дітей в безпечних умовах тощо. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей та враховуючи тривалість їх проживання за адресою разом з батьком, забезпечення сталості їх соціальних зв`язків з батьком та у соціумі в цілому, добросовісне виконання батьком батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, враховуючи висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дітей з батьком, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання дітей та їх розвиток, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд зазначає, що залишення неповнолітніх дітей проживати з батьком не можна тлумачити, як наявність у батька переваги перед матір`ю, оскільки мати дитини у такому випадку не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України. Судом встановлено, що при зверненні до суду із позовом [PERSON] сплачено судовий збір на загальну суму 2147,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3214002640.1. Згідно з чинним на момент подачі позивачем позовної заяви законодавством ставка судового збору за вимогу немайнового характеру про визначення місця проживання дітей з батьком становила 1073,60 грн. та за вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення 536,80 грн. Таким чином, позивачем здійснено переплату судового збору на суму 536,80 грн., тому суд дійшов висновку про необхідність повернення позивачу надмірно зарахованого до бюджету судового збору. На підставі ст. ст. 7, 19, 141, 153, 155, 160, 161 СК України, ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved