Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 17.07.2007 року між ним та [PERSON] , зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 231. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає те, що сімейні відносини між ними припинені через відсутність взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги один до одного, на даний час проживають окремо. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву позивача, якою позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується направленими поштовими повідомленнями, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України,\~судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що зареєстрований 17.07.2007 Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 231, (свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] виданий повторно Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.09.2023). Відомостей про наявність від шлюбу неповнолітніх дітей, матеріали справи не містять. Згідно\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не змінювала прізвище, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved