Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

09 червня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що після смерті її матері залишилося спадкове майно, яке складається із: квартири [ADDRESS] ; жилого будинку з господарськими та побутовими спорудами і земельною ділянкою 0,37 га, який знаходиться по [ADDRESS] ; грошових заощаджень. Позивач є спадкоємцем за заповітом на все зазначене майно. Оскільки позивачка не мала змоги своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що довгий час перебувала поза межами м. Києва та доглядала хвору свекруху, вона просить суд визнати причини пропуску строку поважними та визначити додатковий чотиримісячний строк для прийняття спадщини за її померлою матір`ю. Ухвалою суду від 16 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, позивачем було подано заяву від 22 червня 2023 року вх.46635 про усунення недоліків. Ухвалою суду від 27 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 липня 2023 року на 14:30 год. Підготовче засідання призначене на 27 липня 2023 року було відкладено на 22 вересня 2023 року, у зв`язку із неявкою сторін. Ухвалою суду від 22 вересня 2023 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 листопада 2023 року на 10:00 год. У судовому засіданні 01 листопада 2023 року представником позивача було заявлено клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження з метою залучення до участі у справі як співвідповідача Гребінківську міську раду. Клопотання про залучення співвідповідача обґрунтоване тим, що частина майна, яке входить до спадщини після померлої [PERSON] та на яке в подальшому має намір претендувати позивачка, територіально знаходиться на території Гребінківської міської громади, а тому представник позивача вважає за доцільне залучити міську раду, як співвідповідача у справі. Ухвалою суду від 1 листопада 2023 року суд повернувся до підготовчого провадження у справі та залучив до участі у справі співвідповідача - Гребінківську міську раду. Підготовче засідання у справі було відкладено на 19 грудня 2023 року. 8 грудня 2023 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про виклик та допит у судовому засіданні свідків. 19 грудня 2023 року до суду від відповідача Гребінківської міської ради надійшла заява про можливість розгляду справи у відсутність їх представника, ухвалення рішення у справі залишено на розсуд суду. У підготовче засіданні 19 грудня 2023 року з`явився представник позивача, підтримала заяву про виклик свідків. Вказана заява була задоволена судом. Крім того, просила долучити до матеріалів справи акт про проживання позивачки із свекрухою в с. Оржиця, який складений та підписаний сусідами позивачки. Представник відповідача Київської міської ради у підготовче засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, завчасно, що підтверджується зворотнім повідомленням. Буд-яких заяв з процесуальних питань суду не подавав, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. Враховуючи те, що відповідачі у справі були належним чином повідомлені про день та час судового засідання, враховуючи заяву представника відповідача - 2, суд хвалою суду, занесеної до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті. У судовому засіданні 19 грудня 2023 року представник позивача підтримала позовні вимоги, вказала, що позивачка єдина спадкоємиця після померлої матері, яка склала за життя на неї заповіт на все майно, що було у неї на день смерті. Позивачка після смерті матері, яка померла [INFO] , не встигла подати заяву про прийняття спадщини, оскільки була змушена їхати у с. Оржиця Полтавської області доглядати свекруху, 1930 року народження. Проживала позивачка із свекрухою аж до її смерті у [INFO], оскільки доглядати її було нікому, а вона не могла самостійно себе обслуговувати. Після введення карантину в країні, пересуватись між районами було заборонено, сільрада не працювала, вона не могла звернутись до них із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Коли позивачка звернулась до сільської ради, бо нотаріуса у селі немає, щоб подати заяву про прийняття спадщини після матері, їй сказали, що таку заяву необхідно подавати виключно у м. Києві, де проживала та була зареєстрована спадкодавиця. Звернувшись до приватного нотаріуса у 2023 році позивачці було повідомлено про те, що вона пропустила строк для звернення із відповідною заявою та рекомендували звернутись до суду із відповідним позовом. Просила встановити позивачці додатковий строк на прийняття спадщини 4 місяці, оскільки він був пропущений з поважних причин. Представник відповідача Київської міської ради у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав, свою позицію щодо заявленого позову - суду не повідомляв. Представник відповідача Гребінківської міської ради у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві при вирішенні спору покладався на розсуд суду. Допитана у судовому засідання як свідок позивачка [PERSON] повідомила, що після смерті матері, вона поїхала у с. Оржиця Полтавської області доглядати свекруху, бо її чоловік (син свекрухи) працював у Києві, а вона була вже на пенсії. Більше свекруху не було кому доглядати, а вона 1930 року народження та не могла саме себе обслуговувати. Проживала вона у свекрухи постійно, потім у грудні 2020 року захворіла на Covid-19, лікувалась, свекруху не можна було залишити саму, бо вона була «лежача» десь останні 2 роки до смерті, потім почалась війна, вона також не залишала свекруху. Ходила у сільраду, але їй сказали, що треба їхати до нотаріуса у м. Києві, про те, що можна була надіслати заяву поштою їй ніхто не пояснював та вона про це дізналась вже коли звернулась до приватного нотаріуса у Києві. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що він сусід позивачки, живе у с. Оржиця Полтавської області, знає та спілкувався з її сином, знає свекруху позивачки. Вказав, що дійсно позивачка з осені 2020 року приїхала доглядати свекруху та до її смерті весь час проживала з нею. Свекруха зламала ногу та була «лежача», позивачка не могла її залишити, він допомагав їй як сусідці. Чоловік позивачки залишився жити у Києві, бо працював. нотаріуса у селі немає. Коли почалась війна позивачка продовжила доглядати свекруху до самої її смерті у 2023 році, а потім тільки змогла поїхати до Києва. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та докази надані під час розгляду справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , де матір`ю зазначено - [PERSON] та копією свідоцтва про укладення шлюб серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] після одруження з [PERSON] взяла прізвище « [PERSON] » (а.с. 7, 10). 13 квітня 2004 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Слободо-Петрівської сельської ради Гребінківського району Полтавської області, зареєстрований в реєстрі за № 71, відповідно до якого належний їй будинок з господарськими спорудами та побутовими спорудами і земельною ділянкою в розмірі 0,37 г, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 9). 14 лютого 2009 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої київської\\ державної нотаріальної контори, реєстровий № 10-1034, відповідно до якого всі свої заощадження у всіх філіях-відділеннях Державного ощадного банку та інших банків заповіла [PERSON] (а.с. 8). 29 червня 2017 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 3-386, відповідно до якого належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бузницької Ю.О. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини (а.с 18). Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною другою статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (стаття 1222 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина друга статті 1236 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, виданий 1 червня 2023 року, свідоцтва про право на спадщину, на майно померлої [INFO] [PERSON] не видавались (а.с. 13). Згідно із довідкою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бузницької Ю.О. від 20 червня 2023 року, за видачею свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] звернулась [PERSON] , 1956 року народження, інші особи за видачею свідоцтва про право на спадщину не звертались (а.с. 40). Частиною третьою статті 272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. До позовної заяви представником позивача було подано докази на наявності поважних причин пропуску позивачкою строку на прийняття спадщини. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області від 5 лютого 2021 року, [PERSON] здійснює догляд за свекрухою [PERSON] , 1930 року народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з її неспроможністю самостійно пересуватись (а.с. 11). Згідно із довідкою КНП «Гребінківська міська лікарня» від 9 травня 2023 року № 344 [PERSON] потребує постійного стороннього догляду за станом здоров`я. Відповідно до довідки КНП «Гребінківська міська лікарня» від 9 травня 2023 року № 345 [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] (а.с. 15-16). Згідно із довідкою виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області від 5 травня 2023 року [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] та здійснює догляд за свекрухою [PERSON] , 1930 року народження з 1 вересня 2020 по [INFO] (а.с. 20). [PERSON] померла [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 19). Отже, судом під час розгляду справи, з урахуванням досліджених документів та з урахуванням показань свідків було встановлено, що позивачка дійсно мала поважні причини щодо пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері, оскільки тривалий час (майже 3 роки) проживала в с. Оржиця, Гребінківського р-н, Полтавської області та постійно доглядала за свекрухою [PERSON] , 1930 року, яка потребувала постійного стороннього догляду та яка померла у [INFO]. Також судом враховується, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Судом встановлено, що позивачка повернулась до Києва після смерті свекрухи у [INFO] та у червні 2023 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері та дізналась про пропуск нею строку для такого звернення. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки стаття 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (стаття 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Таким чином, враховуючи викладене, те що мати позивачки померла у липні 2020 року, дію в Україні з квітня 2020 року карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), введений в Україні воєнний стан, обставини, що були встановлені судом, зокрема вік та стан здоров`я свекрухи позивачки, яка проживала у с. Оржиця, Полтавської області та потребувала постійного стороннього догляду, та яка померла у [INFO], що вплинуло на можливості реалізації позивачкою вчасно, у строки, визначені нормами чинного законодавства України, подати заяву про прийняття спадщини після померлої матері, суд вважає, що позивачкою пропущено строк для звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення такої дії, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved