Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області померла її бабуся [PERSON] , [INFO] . Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть їй було відмовлено у зв`язку із тим, що нею не надано оригінал лікарського свідоцтва про смерть встановленої форми. Встановлення факту смерті бабусі їй необхідне для подальшої реєстрації цього факту в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть. У судовому засіданні заявниця [PERSON] подану заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час розгляду заяви був повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення заяви та додатків до неї на офіційну електронну адресу. Беручи до уваги те, що ч. 2 ст. 317 ЦПК України встановлений невідкладний розгляд даної справи, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності представника заінтересованої особи. ІІ. Процесуальні дії у справі: 21 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за участю учасників справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявниця [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ) [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Дошлюбне прізвище матері заявниці [PERSON] « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьками матері заявниці [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] . Отже, судом встановлено, що [PERSON] є бабусею заявниці [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , на підтвердження чого заявницею надано: медичне свідоцтво про смерть №931 від 13.09.2022; свідоцтво про смерть та фотокопію могили. Заявниця [PERSON] хоче провести державну реєстрацію смерті бабусі [PERSON] у відповідності до чинного на території України законодавства, однак позбавлена такої можливості, оскільки наявні в неї документи про смерть останньої, видані нелегітимними органами російської федерації. Встановлення даного факту дасть змогу заявниці зареєструвати факт смерті бабусі в органі державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до чинного законодавства України та не тягне на даний час за собою спору про право. ІV. Оцінка суду: суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Для заявниці [PERSON] встановлення факту смерті бабусі [PERSON] породжує юридичні наслідки, оскільки необхідний для проведення реєстрації смерті в державному органі України. Однак, у зв`язку з відсутністю документів про смерть останньої виданих відповідно до законодавства України, заявниця позбавлена можливості зареєструвати факт смерті в органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як вказала заявниця, отримати свідоцтво про смерть бабусі, вона не має можливості, оскільки остання померла в м. Сєвєродонецьк Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією України та в якому на даний час введено воєнний стан. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Сєвєродонецька міська територіальна громада є тимчасово окупованою територією України, оскільки така наявна у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Окрім цього, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 №3429-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. В ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт, який має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Сєвєродонецьк Луганської області знайшов своє підтвердження. Встановлення даного факту на даний час не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення, яке необхідне заявниці для проведення реєстрації смерті в державному органі України. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, окрім як в судовому порядку, встановити факти смерті бабусі [PERSON] в м. Сєвєродонецьк Луганської області, яке є тимчасово окупованою територією України, на основі з`ясованих обставин справи суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимоги її законні, обґрунтовані та доказово підтверджені письмовими доказами. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 317, 318, 430 ЦПК України, ст. 4, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України", ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану",

Outcome: approved