Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-12 00:00:00

30.12.2022 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом і просить суд розірвати договір оренди землі від 01.02.2009, укладений між нею, як орендодавцем, та орендарем Приватним Сільськогосподарським підприємством «Агрофірма «Десна» з приводу земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5920382000:01:003:0078 площею 3,0836 га та кадастровим номером 5920382000601:004:0087 площею 0,4578 га, які розташовані на території Грінченківської сільської ради Охтирського району Сумської області, зареєстрований у Охтирському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» від 28.07.2021 з вчиненим записом у Державному реєстрі земель за № 592030004001878 та стягнути з Приватного Сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Десна» на її користь заборгованість в сумі 29573грн.84 коп. згідно договору оренди від 01.02.2009 з врахуванням суми орендної плати,індексації, 3 % річних та пені. 03.01.2022 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 06.02.2023 від представника відповідача ПСП «Агрофірма «Десна» адвоката Котляревського С.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачем позовні вимоги не визнаються та зазначається, що між позивачкою і відповідачем дійсно 01.02.2009 був укладений договір оренди землі строком на 10 років. 20.07.2012 позивачка [PERSON] взяла у [PERSON] , який є засновником ПСП АФ «Десна» в позику грошові кошти в сумі 20000 грн. зі строком їх повернення до 20.07.2013, що підтверджується відповідною розпискою [PERSON] 09.02.2017 між сторонами укладено додаткову угоду до основного Договору оренди землі про те, що «договір укладено на 49 років», «за погодженням сторін орендна плата може вноситись у вигляді авансу», «орендодавець не має права ініціювати розірвання договору», «у разі настання обставин,що ведуть до розірвання договору із ініціативи орендодавця, включаючи других осіб, до яких може перейти право власності на орендовану земельну ділянку орендодавець зобов`язується повернути отриманий авансовий платіж в потрійному розмірі із урахуванням коефіцієнту індексації та сплатити втрачену вигоду», «виплачена сума авансу не підлягає індексації». Додаткова угода була укладена відносно двох земельних ділянок, а саме земельної ділянки з кадастровим номером 5920382000:01:004:0087, зареєстрована державним реєстратором Охтирської міської ради номер запису про інше речове право 30407557 від 19.02.2019, рішення державного реєстратора № 45649314 від 22.02.2019 і земельної ділянки з кадастровим номером 5920382000:01:003:0078 зареєстрована державним реєстратором Охтирської міської ради номер запису про інше речове право 30250486 від 07.02.2019 рішення державного реєстратора №45481665 від 12.02.2019. 09.02.2017 [PERSON] подала керівнику ПСП «АФ «Десна» заяву про зарахування позики як виплату орендної плати, мотивуючи це тим, що не в змозі повернути позику та просила врахувати дані кошти, як кошти виплачені їй в рахунок орендної плати по договору оренди землі та додаткової угоди від 09.02.2017 до вищевказаного договору оренди землі. 09.02.2017, після отримання заяви [PERSON] , між сторонами по справі укладено ще одну додаткову угоду про виплату авансу в розмірі 20000 грн., про що стоїть підпис позивачки. Таким чином, договір оренди землі від 01.02.2009 з урахуванням додаткової угоди від 09.02.2017, є діючим до 01.02.2058, а орендна плата відповідачем вважається виплаченою за оренду земельної ділянки згідно заяви [PERSON] . Стягнення 3 % річних за договором відповідач вважає недоцільним та необґрунтованим, оскільки було проведено взаємозалік однорідних вимог на підставі укладеного договору позики та особистої заяви [PERSON] . Тобто сума орендної плати, виходячи з укладеного договору, становить 3 % від грошової оцінки земельного паю, що складає 1338 грн.82 коп. на рік. [PERSON] отримала 20000 грн. позики від відповідача по справі у 2012 році, то з розрахунку останнього вважається, що орендна плата без її індексації ПСП АФ «Десна» була виплачена позивачці по справі на 14 років наперед, тобто до 2026 року. Як зауважує відповідач [PERSON] протягом всього часу не зверталася з вимогою про сплату їй орендної плати за користування належної їй земельною ділянкою до ПСП «АФ «Десна», так як вона знала, що орендна плата за користування її земельною ділянкою їй виплачена відповідачем наперед. Крім того звернувшись до суду з вимогою про стягнення орендної плати за період 2019-2022 роки, позивачка пропустила строк позовної давності, що, на думку відповідача, вказує на обізнаність позивачки [PERSON] про їх угоди щодо взаємозаліку. Так як строк загальної позовної давності 3 роки, на переконання відповідача, він для звернення з даним позовом за 2019 рік пройшов, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 15.02.2023 від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивачка зазначила, що з моменту укладення договору оренди землі у 2009 році і до 2012 року відповідач не виплачував їй орендну плату, а тому після її звернення про виплату заборгованості, у зв`язку з відсутністю у підприємства на той час коштів, таку виплату здійснив [PERSON] як засновник підприємства, а вона мала написати розписку про виплату їй заборгованості по орендній платі. Про існування додаткової угоди від 09.02.2017, заяви керівнику ПСП АФ «Десна», угоди про виплату орендної плати за договором оренди 09.02.2017 їй не було відомо, особисто нею вони не укладалися та не підписувалися, вважає їх неналежними доказами у даній справі. Позивачка стверджує, що вона не зверталася до ПСП АФ «ДЕСНА» із заявою про зарахування коштів в сумі 20000 грн. у рахунок орендної плати. Також надала відомості з Державного реєстру фізичних-осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 13.02.2023, у яких інформація про отриманий дохід\~відсутня. Тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 11.05.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі призначено судову почеркознавчу експертизу та на час її проведення провадження у справі зупинено. 27.09.2023 у зв`язку з надходженням висновку судової почеркознавчої експертизи провадження у справі відновлено. Позивачка у судове засідання не з`явилася, від її представників надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Десна» у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного. Так допитана у судовому засіданні 10.05.2023 як свідок [PERSON] суду пояснила, що звернулася до ПСП АФ «Десна» з вимогою про виплату орендної плати за договором оренди землі, однак їй цих коштів не виплатили. При цьому дійсно вона брала у [PERSON] позику в розмірі 20000,00 грн., писала розписку, але договір про взаєморозрахунок та додаткову угоду не підписувала. З показів відповідача [PERSON] , який є директором ПСП АФ «Десна», допитаного у судовому засіданні 10.05.2023 як свідка, вбачається, що до нього звернувся чоловік [PERSON] та попросив надати матеріальну допомогу на придбання будинку у с. Грінченкове Охтирського району Сумської області, у зв`язку з відсутністю у нього на той час таких коштів. Позивачка та її чоловік запропонували [PERSON] продати земельний пай, однак у зв`язку з введенням мораторію на продаж землі, угода не була укладена, тому вирішили оформити позикою та додатковою угодою,я кою строк оренди встановлено 49 років і провести взаєморозрахунок. Крім того судом встановлено, що позивачці [PERSON] , яка до укладення шлюбу мала прізвище [PERSON] , на підставі розпорядження голови Охтирської райдержадміністрації № 361 від 29.08.2002 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,54 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Грінченківської сільської ради Охтирського району та 30.08.2002 видано Державний акт на право приватної власності на землю Серії РЗ № 726610, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 640 (а.с.10, 44). 01.02.2009 між [PERSON] та ПСП Агрофірма «Десна» в особі директора Кужеля О.В. у с. Грінченкове Охтирського району Сумської області укладено договір оренди землі, відповідно до якого [PERSON] надала в оренду ПСП Агрофірма «Десна» у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована на території Грінченківської сільської ради, за № [NUMBER] площею 3,54 га, у тому числі : рілля 3,08 га, сіножаті 0,46 га. Договір укладено на 10 років, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 44610,76 грн, орендна плата - 1338,82 грн щорічно до закінчення календарного року, що становить 3% від грошової оцінки (а.с.11-12). 01.02.2009 між [PERSON] та ПСП Агрофірма «Десна» в особі директора «Кужеля» підписано Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у якому зазначено кадастрові номери земельних ділянок 5920382000:01:003:0078 та 5920382000:01:004:0087 та Акт приймання-передачі земельної ділянки (об`єкта оренди) (а.с.13). 09.02.2017 між [PERSON] та ПСП Агрофірма «Десна» в особі керівника Литвиненка В.В. укладено додаткову угоду до договору оренди землі запис у Державному реєстрі земель від 28.07.2011 №592030004001878 (а.с.106). Відповідно до зазначеної додаткової угоди до договору оренди землі від 01.02.2009 б/н, прізвище « [PERSON] » замінено на « [PERSON] »; пункт 2 доповнено словами «Кадастрові номери земельних ділянок за договором є: 5920382000:01:003:0078 - рілля, площею 3,0836 га та 5920382000:01:004:0097 сіножаті, площею 0,4578 га; пункт 8 вище зазначеного договору «Договір укладено на 10 років» викладено в новій редакції: «Договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років»; пункт 9 доповнено словами «За погодженням сторін, орендна плата може виплачуватися у вигляді авансу. Виплачена сума авансу не підлягає індексації»; пункт 34 викладено в новій редакції: «Умови договору не можуть бути зміненими; пункт 37 доповнено словами «Орендодавець не може ініціювати розірвання договору в період, за який отримано орендну плату авансом»; Пункт 38 доповнено словами «У разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, до неї переходять всі зобов`язання за договором»; Пункт 39 доповнити словами «У разі настання обставин, що ведуть до розірвання договору із ініціативи орендодавця, включаючи других осіб, до яких може перейти право власності на орендовану земельну ділянку, орендодавець зобов`язується повернути отриманий авансовий платіж в потрійному розмірі із врахуванням коефіцієнту індексації, та сплатити втрачену вигоду» інші умови договору залишаються незмінними. 07.02.2019 та 19.02.2019 зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.14-17). 09.02.2017 між [PERSON] та ПСП Агрофірма «Десна» в особі керівника Литвиненка В.В. укладено додаткову угоду про виплату орендної плати за договором оренди землі, за умовами якої сторони, діючи добровільно, відповідно до власного вільного волевиявлення, що відповідає їх внутрішній волі, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомившись з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, дійшли згоди, що орендар виплачує орендодавцю аванс в рахунок орендної плати за вище зазначеним договором оренди земельних ділянок (із врахуванням усіх майбутніх змін і доповнень до них) в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень. Сторони домовились, що виплачена сума авансу є одноразовою і пропорційною всьому періоду дії вищезазначеного договору із врахуванням змін і доповнень в тому числі продовженого терміну дії договору. Сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо сплати орендної плати та в подальшому звертатися до суду з цього приводу не будуть (а.с.107). У матеріалах справи мається заява [PERSON] адресована керівнику ПСП Агрофірма «Десна», за якою позивачка просить вважати виплатою орендної плати за договором оренди землі б/н, що зареєстрований 28.07.2011 № 592030004001878 земельних ділянок з кадастровими номерами 5920382000:01:003:0078 - рілля, площею 3,0836 га та 5920382000:01:004:0097 сіножаті, площею 0,4578 га (у вигляді авансу) за весь період дії договору із врахуванням усіх змін і доповнень до договору, в тому числі продовження терміну дії договору позичку в сумі 20000,00 грн. за 49 років від 2017 року (а.с.105). Згідно висновку експерта від 29.08.2023 № СЕ-19/119-23/7728-ПЧ за результатами судової почеркознавчої експертизи з додатком у виді ілюстративної таблиці, підпис від імені [PERSON] у заяві від 09.02.2017 на 1 аркуші (у матеріалах даної цивільної справи а.с.105), що розташований у рядку «09»___02___2017 р.» виконаний не [PERSON] , а іншою особою відповідно до зразків, наданих на експертизу. Підпис від імені [PERSON] у додатковій угоді до договору оренди землі запис у державному реєстрі земель від 28.07.2011 № 592030004001878 від 09.02.2017 на 1 аркуші (у матеріалах даної цивільної справи а.с.106), що розташований у графі «Орендодавець», виконаний [PERSON] , відповідно до зразків, наданих на експертизу. Підпис від імені [PERSON] в угоді про виплату орендної плати за договорами оренди землі від 09.02.2017 на 1 аркуші (у матеріалах даної цивільної справи а.с.107), що розташований у графі «Орендодавець», виконаний [PERSON] відповідно до зразків, наданих на експертизу (а.с.121-141). Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України «Про оренду землі». За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.\~\~ Згідно вимог ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. За змістом п. 36 спірного договору оренди землі його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] посилалася на те, що відповідач порушив зобов`язання щодо проведення розрахунку за користування земельною ділянкою за 2019-2021 роки. Положеннями ст.ст. 509, 510, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За приписами ст.ст. 525, 625 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ч. 3 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Зазначені положення регулюють зміст правовідносин з оренди землі, а з урахуванням інших положень цього Закону і істотні умови цього договору. Зміст договору оренди земельної ділянки полягає у передачі земельної ділянки у володіння іншій ніж, зокрема власник особі за плату та використання нею земельної ділянки за цільовим призначенням. Отже, орендна плата є істотною умовою договору оренди (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»), а тому орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату повинні бути відображені у договорі оренди землі і її обов`язковість випливає зі змісту самого договору та актів цивільного законодавства, яке регулює правовідносини з оренди землі. З огляду на правову природу орендної плати як обов`язкової та визначальної для правової природи договору оренди земельної ділянки умови, орендна плата не може бути замінена на інші платежі і врахування орендної плати, як платежу у інших\~\~зобов`язальних правовідносинах між тими самими сторонами може бути лише на підставі інших погоджених сторонами правочинів та договорів, зокрема додаткового договору до договору оренди або змін договору оренди тощо. При цьому, відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту, а тому зміна розміру орендної плати, форма її виплати, зарахування орендної плати за іншими зобов`язаннями, відповідно до положень статті 14 Закону України «Про оренду землі» повинна бути визначена сторонами шляхом укладання інших письмових угод, за умовами яких сторони визначили саме такі правовідносини з зарахування орендної плати в рахунок зобов`язань орендодавця по іншим правочинам. За приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставами для захисту прав орендодавця на підставі вказаних норм є саме систематичність (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. З матеріалів справи встановлено, що при підписанні договору оренди землі від 01.02.2009 сторони погодили розмір та порядок сплати орендної плати, що мала вноситися безпосередньо орендарем ПСП «Агрофірма «Десна». Під час розгляду справи відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження виконання ПСП «Агрофірма «Десна» взятих на себе зобов`язань за договором оренди землі, в частині сплати орендних платежів за користування належною позивачці земельною ділянкою, починаючи з 2019 року по 2021 рік. Суд зазначає, що доказів на підтвердження досягнення у вставленому законом порядку згоди між [PERSON] та ПСП «Агрофірма «Десна», шляхом укладення додаткових угод, про виконання зобов`язань ПСП «Агрофірма «Десна» зі сплати орендної плати іншою особою, зокрема [PERSON] , матеріали справи не містять. Та обставина, що [PERSON] є директором ПСП «Агрофірма «Десна», не свідчить, що він як фізична особа, є стороною договору оренди земельної ділянки і його особисті кошти, сплачені ним за іншими цивільно-правовими договорами, можуть бути зараховані в рахунок сплати орендних платежів підприємства. Додатковою угодою до договору оренди землі від 09.02.2017 сторони передбачили можливість здійснювати виплату орендної плати авансом, проте, вони не погоджували, що загальний розмір орендної плати за весь період користування ПСП «Агрофірма «Десан» (49 років) мав становити 20000,00 грн. У даному випадку суд погоджується також і з доводами сторони позивача, що укладений між [PERSON] та [PERSON] є нікчемним, адже в порушення вимог ст.ст. 209, 635 ЦК України вчинений в простій письмовій формі, без обов`язкового його нотаріального посвідчення. Тому, відповідно до положень ст. 216 ЦК України, він не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов`язується з його недійсністю. З огляду на правову природу орендної плати, як обов`язкової та визначальної для правової природи договору оренди земельної ділянки умови, орендна плата не може бути замінена на інші платежі і врахування орендної плати, як платежу у інших зобов`язальних правовідносинах між тими самими сторонами може бути лише на підставі інших погоджених правочинів та договорів, зокрема, додаткового договору до договору оренди або змін договору оренди тощо. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.06.2019 у справі № 527/600/17. Таким чином, встановлено, що починаючи з 2009 року відповідачем не виконуються зобов`язання зі сплати орендної плати, що є порушенням істотних умов договору, які носять системний характер, суд дійшов до висновку про наявні правових підстав для розірвання договору оренди землі. Крім того,\~в межах\~заявлених позивачем\~вимог,\~підлягає задоволенню\~також і\~вимога про\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~зі сплати\~орендної плати\~за 2019-2021\~роки,\~що становить\~19014,54 грн 72 коп. (6338,18 грн. * 3 платежі). Суд погоджується із наведеним позивачкою розрахунком заборгованості по орендній платі, оскільки він відповідає узгодженому між сторонами розміру порядку його обчислення. Відповідачем розрахунку розміру орендних платежів за вказані роки суду надано не було. Позивачкою заявлено також вимогу про стягнення 3% річних за період з 2019 по 2022 роки та пеню станом на 31.12.2022. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом п. 11 договору оренди землі від 01 лютого 2009 року слідує, орендна плата вноситься щорічно до закінчення календарного року. Суд не може погодитися із наведеним позивачкою розрахунком 3% річних, адже, він проведений починаючи з 31 грудня 2019 року, тоді як прострочення зі сплати орендної плати виникає з 01 січня 2020 року, крім того із загального розміру боргу за три роки - з 2019 по 2021 рік. Тобто, беручи до уваги розмір простроченої заборгованості зі сплати орендної плати, що станом на 01 січня 2020 року становив 6338,18 грн., станом на 01 січня 2021 року 12676,36 грн. та станом на 01 січня 2022 року 19014,54 грн, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 3% річних за період з 01 січня 2020 року по 30 грудня 2022 року (дата звернення до суду з позовом) в сумі 1139,31 грн. 68 коп. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так відповідно до умов договору оренди землі від 01.02.2009 (п.14) сторони узгодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі несплаченої суми за кожен день прострочення. Таким чином розмір пені узгоджений як 100%. Разом з тим позивачкою наведено розрахунок пені у розмірі подвійної ставки НБУ, а тому, вирішуючи позов у межах пред`явленої вимоги, виходячи з розрахунку за формулою: пеня = (сума боргу) х (розрахункова ставка НБУ)/100 х (кількість днів)/ 365, за період з 2020 по 2022 роки суд вважає, що до стягнення підлягає пеня у розмірі 2440,54 грн. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість за договором оренди в сумі 19014,54 грн., 3% річних в сумі 1139,31 грн. та пеня в сумі 2440,54 грн. Разом з тим, суд вважає безпідставними посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на пропуск позивачкою позовної давності, так як з позовом вона звернувся в межах визначеного ст. 257 ЦПК України строку. Суд звертає увагу також на пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким визначено під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ від 11 березня 2020 року за №211,\~з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19),\~установлено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року, який діяв по 30.06.2023. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (76,40%) з ПСП «Агрофірма «Десна» на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1516,39 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволенні позовних вимог.

Outcome: partial