Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-03 00:00:00

Головне управління ДФС у Львівській області (надалі за текстом - заявник) звернулося з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, зацікавлена особа: ПАТ «ПУМБ», приватне підприємство «Вадим-58». В обґрунтування заяви зазначено, що заявник на підставі показників, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ, поданих платником податків за відповідні періоди та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до п.74.1 ст.74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних єдиного реєстру податкових накладних та даних показників поданих до податкового органу декларацій та звітів, проведено детальний аналіз діяльності ПП «Вадим-58» (ЄДРПОУ - 36944777), та встановлено ризики щодо реальності проведених фінансово-господарських операції суб`єкта господарювання. ПП «Вадим-58» (ЄДРПОУ - 36944777) зареєстровано рішенням Херсонської Міської рада Херсонської області від 15.03.2010 р. №14991020000011901 взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 16.03.2010 р. №52272. Станом на 27.08.2018 р. перебуває на обліку в Личаківській ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області (із 01.01.2018 р.). ДПІ за попереднім місцем обліку - Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області. ПП «Вадим-58» (ЄДРПОУ - 36944777) не зареєстровано платником ПДВ. За період 2017-2018 р. до органів ДФС не подано жодної податкової звітності. В ході відпрацювання ПП «Вадим-58», від Управління податків та зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Львівській області та Оперативного управління ГУ ДФС у Львівській області отримано інформацію, у якій наведено дані щодо ризику здійснення ПП «Вадим-38» задекларованих операцій, зокрема, з моменту взяття на облік СГД платником ПДВ зареєстроване не було. Із 2012 року платник єдиного податку з юридичних осіб третьої групи за ставкою 5%. За 2014-2016 роки платником подавались до податковою органу за місцем податкового обліку податкові декларації платника єдиного податку - юридичної особи з «нульовими показниками», за 2017 рік податкові декларації платника єдиного податку - юридичної особи до податкового органу та інша звітність, окрім, повідомлення про прийняття працівника на роботу від 02.03.2017 №1700073777 не подавалась. Повідомляє, що протягом грудня 2017 року СГД здійснено експортні операції (Туреччина, Панама) макухи соняшникової, кукурудзи на загальну фактурну вартість 31 761 891,13 грн. Протягом січня-травня 2018 р. - експорт макухи з насіння соняшника, кукурудзи, сої, пшениці, сорго до Іспанії, Панами, Туреччини, Італії, Бельгії. Головним управлінням ДФС у Львівській області 01.03.2018 р. надіслано листа ПП «Вадим-58» за №7511/10/13-01-12-04 для надання пояснення щодо причин неподання звітності, нерєєстрації платником ПДВ, однак, на даний час відповідь платником не надана. Рекомендоване поштове відправлення повернуто до ГУ ДФС у Львівській області 10.04.2018 року. Скеровано лист на Херсонську митницю ДФС від 07.06.2018 року №20316/10/13-01-12- 04 із зазначенням ризиковості платника для врахування при митному оформленні товару. Скеровано лист до ОУ Галицької ОДПІ 13.04.2018 р. №130/13-01-12-04 для дослідження реальності здійснення господарських операцій. Отримано відповідь від ОУ Галицької ОДПІ 05.05.2018 р. №1371/21-06, в якій зазначено що ПП «Вадим-58» не знаходиться за юридичною адресою, відсутні виробничі, матеріальні та трудові ресурси. Керівник ПП «Вадим-58» [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з 2002 року, за вказаною адресою проживають його дід - [PERSON] та баба [PERSON] . Відповідно до інформації, отриманої від Оперативного управління ГУ ДФС у Львівській області листом від 16.08.2018 р. №863/163-01-21-06 встановлено, що працівниками Оперативного управління ГУ ДФС у Львівськй області з метою попередження застосування схем ухилення від оподаткування та недопущення втрат до бюджету, проводиться перевірочні заходи щодо можливих порушень податкового, митного та іншого чинного законодавства України службовими особами ПП «Вадим-58» (ЄДРПОУ - 36944777, податкова адреса: м. Львів, вул.Пасічна, 93-Б/404, засновник, керівник та головний бухгалтер товариства [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ). | Згідно наявної інформації, ПП «Вадим-58» здійснює експорт товару, не маючи при цьому виробничих потужностей, матеріальних активів та трудових ресурсів для здійснення фактичної фінансово-господарської діяльності. З грудня 2017 року по теперішній час ПП «Вадим-58» здійснювало експорт сільськогосподарської продукції: пшениця, ячмінь, соя, кукурудза, макуха соняшникова, на загальну суму 193 млн.грн. Здійснено виїзд за адресою реєстрації ПП «Вадим-58» м. Львів, вул.Пасічна, 93-Б/404. В ході виїзду встановлено відсутність вищевказаного СГД за податковою адресою. Скеровано запит в адресу Херсонської митниці ДФС з метою отримання копій документів, які подані ПП «Вадим 58» при замитненні для експорту пшениці, ячменю, сої, кукурудзи та макухи соняшникової протягом 2017-2018 років. Скеровано лист на адресу УВБ територіальних органів ДФС у Львівські області з метою сприяння в отриманні копій документів, що подані ПП «Вадим-58» при замитненні для експорту пшениці, ячменю сої, кукурудзи та макухи соняшникової протягом 2017-2018 років. Заявник зазначає, що проведеним аналізом встановлено ризик здійснення ПП «Вадим-58» задекларованих операції з експорту ТМЦ та ймовірне формування податкової вигоди (в т.ч. легалізації ТМЦ) у значних обсягах для третіх осіб, з огляду на викладене заявник звернувся до суду. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09.04.2019 року вищевказану заяву залишено без руху. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03.06.2019 року заяву повернуто заявникові разом з доданими до неї документами. Постановою Київського апеляційного суду від 19.02.2020 року Ухвалу Подільського районного суду міста Києва скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27.02.2020 справу прийнято до розгляду. Сторони належним чином повідомлені по дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Ст. 34 Конституції України передбачає, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Згідно ч. ч. 1-2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація, зазначена у заяві заявника, відноситься до банківської таємниці. У відповідності до ч. 1 ст. 61 вказаного Закону банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом. П. 1 ч. 1 ст. 62 вказаного Закону встановлює, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками: на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. Інформація щодо рахунка умовного зберігання (ескроу) та операцій за ним розкривається також на письмовий запит бенефіціара. Інформація про залишок коштів на банківському рахунку, майнові права на кошти на якому є предметом обтяження, операції за ним, обтяження, стосовно яких до банку надійшли повідомлення, у тому числі взяті банком на облік, інші обмеження права розпоряджання рахунком розкривається також на письмовий запит обтяжувача, якщо право обтяжувача на отримання відповідної інформації передбачено правочином, на підставі якого виникає таке обтяження. Отже, розкриття банківської таємниці може відбуватись у двох формах; адміністративній - здійснюється на вимогу компетентних осіб, зазначених у законі, безпосередньо банком і без попереднього звернення до суду; судовій - здійснюється банком, але за рішенням суду. Слід відзначити, що суб`єкти, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб`єктів. У зв`язку з ним у разі відмови банку надати таким суб`єктам обмежену інформацію, а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій цих суб`єктів, вони мають право на звернення до суду. Доказів неможливості отримати інформацію про яку зазначає заявник у спосіб поза межами позасудового порядку, останнім надано не було, так само як і належного обґрунтування підстав для розкриття інформації, а фактично розкриття банківської таємниці відносно контрагентів ПП «Вадим-58». Відповідно до ст.1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Метою Закону України "Про банки і банківську діяльність" є правове забезпечення стабільного розвитку і діяльності банків в Україні і створення належного конкурентного середовища на фінансовому ринку, забезпечення захисту законних інтересів вкладників і клієнтів банків, створення сприятливих умов для розвитку економіки України та підтримки вітчизняного товаровиробника (ст.1 Закону України "Про банки і банківську діяльність"). Частиною 1 ст.60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди. Порядок розкриття банківської таємниці визначено в ст.62 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. З огляду на зміст ч.1 ст.62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначений законом і є вичерпним. Згідно ч.2 ст.350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що заявником не надано жодного підтвердження про неможливість вчинення ним передбачених законодавством дій щодо отримання від банку інформації, що містить банківську таємницю, а відтак, відсутні підстави, за наявності яких існує необхідність розкриття інформації, що містить банківську таємницю. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.12 постанови від 30 вересня 2011 року «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, що юридичних та фізичних осіб», у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки. Отже, заява Головного управління ДФС у Львівській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної особи, є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed