Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-28 00:00:00

19 липня 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради кошти в сумі 15515,50 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять гривень 50 копійок), витрачені на стаціонарне лікування потерпілих від злочину [PERSON] та [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, а вироком Волинського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року останньому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. У позовній заяві позивач стверджує, що [PERSON] 06.09.2020 близько 21.20 год., керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ E320», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись на 97км.+100м. автодороги Н-22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне», в населеному пункті с. Струмівка Луцького району Волинської області зі сторони м.Луцьк в напрямку м.Рівне із перевищенням максимально допустимої швидкості руху у населеному пункті, понад 50 км/год., проявив безпечність та неуважність, не зменшив швидкість, а продовжував рух в результаті чого наздогнав попутні транспорті засоби, перед початком виконання випередження яких, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, під час виконання маневру випередження попутних транспортних засобів з правої сторони, наздогнав попутній автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO 110 TDI», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що виконував маневр зупинки автомобіля на правому краю дороги, в результаті чого допустив зіткнення із задньою частиною даного автомобіля. На обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що потерпілі [PERSON] та [PERSON] після отримання тілесних ушкоджень перебували на стаціонарному лікуванні в Комунальному підприємстві "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради, на лікування яких останнім витрачено 15515,50 грн. Оскільки витрати, які з вини відповідача понесено позивачем на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення [PERSON] та [PERSON] , негативно впливають на фінансування інших хворих, позивач просить стягнути з відповідача вищевказані витрати у судовому порядку. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у даній справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче засідання з участю сторін на 10:00 год. 05 вересня 2023 року. 05 вересня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 10 жовтня 2023 року о 10:00 год. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09:00 год. 07 листопада 2023 року. 07 листопада 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 07 грудня 2023 року о 08:55 год. 07 грудня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 29 грудня 2023 року о 10:00 год. У судове засідання 29 грудня 2023 року сторони не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, у позовній заяві позивач просив розглянути справу за його відсутності, оскільки він не має фінансової можливості відрядити представника для участі в розгляді справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відбуває покарання у секторі мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання для чоловіків, засуджених вперше до позбавлення волі за злочини, вчинені з необережності, державної установи "Городоцький виправний центр (№131)" за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 92А, с. Городок Рівненського району Рівненської області, у зв`язку з чим на адресу даної установи судом направлялись повістки про виклик [PERSON] у судові засідання, які останній отримував особисто, а також опубліковано відповідне оголошення на сайті Рівненського районного суду Рівненської області про виклик [PERSON] у судове засідання. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Вироком Волинського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року у справі №161/19745/20, який набрав законної сили 18 квітня 2023 року, встановлено, що [PERSON] 06 вересня 2020 року приблизно о 21:30, керуючи автомобілем марки "Mercedes-Benz E320", державний реєстраційий номер [NUMBER] , рухаючись автодорогою Н-22 сполученням "Устилуг-Луцьк-Рівне" зі сторони м. Луцьк в напрямку м. Рівне на 97 км + 100 м, в населеному пункті с. Струмівка Луцького району Волинської області, з перевищенням максимально допустимої швидкості руху у населеному пункті, понад 50 км/год, проявивши неуважність і не зменшивши швидкість, продовжував рух, в результаті чого наздогнав попутні транспортні засоби та перед початком випередження яких не переконався, що це буде безпечним, не створить небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку та під час виконання маневру випередження попутних транспортних засобів з правої сторони наздогнав попутний автомобіль марки "Mercedes-Benz Vito 110 TDI" державний реєстраційий номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який виконував маневр зупинки на правому краю дороги, в результаті чого допустив зіткнення із задньою частиною даного автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири та водій автомобіля марки "Mercedes-Benz Vito 110 TDI" отримали тілесні ушкодження, зокрема [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили їх смерть, [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження ушкодження, [PERSON] , [PERSON] , а також неповнолітній [PERSON] і малолітній [PERSON] отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вищевказаним вироком Волинського апеляційного суду вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 березня 2021 року щодо [PERSON] в частині призначення покарання скасовано, ухвалено в цій частині новий вирок, яким обвинуваченому [PERSON] за ч. 3 ст. 286 КК України призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Виключено із мотивувальної частини вироку суду вказівку про порушення обвинуваченим [PERSON] п. п. 12.3, 18.1 ПДР, як таких, що перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками. В іншій частині вирок суду залишено без змін. Як вбачається з листа КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради від 10.12.2020 № 10-15/1113, витрати за 4 дні перебування пацієнта [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] в лікувальному закладі, складають 4774,00 грн. Згідно листа КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради від 10.12.2020 № 10-15/1112, витрати за 9 днів перебування пацієнта [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] в лікувальному закладі, складають 10741,5 грн. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений параграфом 2 глави 82 ЦК України. За змістом ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відтак, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Питання відшкодування особою, яка вчинила злочин, коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (далі - Порядок). П.2 вказаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Враховуючи зазначене, а також те, що вина відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, встановлена вироком суду, який набрав законної сили, то вказані обставини є підставою для звільнення від доказування наявності вини відповідача при розгляді даної справи. Оскільки вищевказаним вироком встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась з вини відповідача, [PERSON] і [PERSON] отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку з чим проходили стаціонарне лікування в КП "Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства" Волинської обласної ради, а позивач належними доказами підтвердив витрати, понесені ним у зв`язку з таким лікуванням, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України). Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved