Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 19 грудня 2017 року до Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області надійшла заява [PERSON] про те, що 18 грудня 2017 року о 13 год. у приміщенні Здолбунівської загальноосвітньої школи № 6 на перерві однокласники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спричинили тілесні ушкодження для його неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 211 від 19 грудня 2017 року завдані для його сина тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній щелепі справа, на правій гомілці по передній поверхні в середній третині, на лівій гомілці по передній поверхні у верхній третині та припухлості м`яких тканин у тім`яній ділянці голови зліва, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Також, 23 січня 2018 року до Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області надійшла заява [PERSON] про те, що 22 січня 2018 року о 13 год. у приміщенні Здолбунівської загальноосвітньої школи № 6 під час навчального процесу однокласники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спричинили тілесні ушкодження для його неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 23 від 24 січня 2018 року завдані для його сина тілесні ушкодження у вигляді синців на правому плечі по задній поверхні у верхній третині, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Дані факти були зареєстровані в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Здолбунівського відділення поліції за №6524 від 19 грудня 2017 року та № 373 від 23 січня 2018 року, а також внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно за № 12017180130000842 та №12018180130000052 за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України. В подальшому прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури була винесена постанова про об`єднання вказаних кримінальних проваджень з присвоєнням єдиного спільного номеру в ЄРДР 12017180130000842. Крім того, 28 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018180130000451 внесено відомості за фактом нанесення 27 грудня 2017 року неповнолітньому [PERSON] тілесних ушкоджень однокласниками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В подальшому прокурором Здолбунівської окружної прокуратури була винесена постанова про об`єднання кримінальних проваджень з присвоєнням єдиного спільного номеру в ЄРДР 12017180130000842. У ході проведення досудового розслідування вина неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] була доведена в повному обсязі, однак на момент вчинення кримінальних правопорушень ні один із учасників ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, внаслідок чого вони не є суб`єктами кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України. Тому 23 грудня 2019 року слідчим слідчого відділення Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області Ніколаєвим О.В. було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12017180130000842 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Одночасно слідчий [PERSON] направив копію постанови про закриття кримінального провадження разом з матеріалами кримінального провадження начальнику Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності законних представників (батьків) неповнолітніх, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 24 січня 2020 року [PERSON] до Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області було подано письмову заяву про надання інформації щодо дати складання адміністративних протоколів та дати їх направлення на розгляд до Здолбунівського районного суду Рівненської області. 31 січня 2020 року Здолбунівським відділенням поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області за підписом [PERSON] була надана відповідь про те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.184 КУпАП після встановлення їх місця перебування. Позивачі вважають, що такою відповіддю посадова особа Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області свідомо вводила в оману заявника, оскільки станом на 29 січня 2020 року закінчився передбачений статтею 38 КУпАП строк притягнення вказаних осіб до адміністративної відповідальності. 14 лютого 2020 року [PERSON] отримав відповідь про те, що притягнути до адміністративної відповідальності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не представилось можливим. Після цього 14 лютого 2020 року [PERSON] була подана скарга на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо бездіяльності ювенальної превенції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області для проведення службового розслідування. Службовим розслідуванням було встановлено, що начальник сектору превенції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області не виконав постанову про закриття кримінального провадження та жодного з трьох вказаних осіб до відповідальності не притягнув. Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 21 лютого 2020 року за порушення службової дисципліни, що виразилося у безпідставному невиконанні постанови про закриття кримінального провадження та призвело до уникнення відповідальності правопорушниками, начальнику сектору превенції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області оголошено сувору догану. Стверджує, що бездіяльність превенції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області спричинила наслідки у вигляді моральної травми та втрати репутації потерпілої сторони в кримінальному провадженні № 12017180130000842. Під час розслідування цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, оскільки потерпіла сторона усвідомлювала, що кримінальне провадження буде закрите в зв`язку з тим, що кримінальні правопорушення скоїли малолітні особи віком 11 років. При цьому потерпіла сторона була впевнена, що відповідальність понесуть батьки вказаних дітей. В подальшому неповнолітній потерпілий [PERSON] піддався насмішкам, тролінгу зі сторони ровесників, що спричинило для нього моральну травму. Враховуючи глубину фізичних та душевних страждань неповнолітнього [PERSON] , характер та тривалість немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та душевного стану, зважаючи на невідворотність завданої шкоди, з урахуванням вимог розумності і справедливості, позивачі просять стягнути з Державного бюджету України на користь [PERSON] , [INFO] , моральну шкоду в розмірі 100000 (Сто тисяч) гривень. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять задовольнити позов. Представник відповідача Державної казначейської служби України Клімкович Я.Й. у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила суду, що казначейство є центральним органом виконавчої влади, юридичною особою і відповідає лише за виконання своїх зобов`язань та не відповідає за зобов`язаннями інших юридичних та фізичних осіб. Казначейство не вступало у правовідносини з позивачем та своїми діями або бездіяльністю не порушувало його законні права та інтереси. Стверджує, що в даному випадку, моральна шкода, у разі доведення позивачем її наявності, підлягає стягненню не за рахунок Державного бюджету України, а за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, дії якого завдали шкоди. Відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади. Вважає, що сам факт безпідставного невиконання постанови про закриття кримінального провадження не є доказом заподіяння позивачу моральної шкоди. Наявність певних недоліків у роботі Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди. Реалізація позивачем права на оскарження постанови про закриття кримінального провадження у порядку, встановленому КПК України, становить достатньо справедливу сатисфакцію з відшкодування шкоди, яку зазнав позивач. Крім того, сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Розмір моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. У позовній заяві не вказано, з яких міркувань позивачі дійшли до визначення суми у розмірі 100000 гривень. Право на моральну шкоду не гарантує її безумовне відшкодування, це право повинна довести особа, яка звертається до суду з відповідною позовною вимогою. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача Головного Управління Національної поліції в Рівненській області Никитюк Т.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У відзиві на позов зазначає, що позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, але й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача і заподіяною шкодою. Вважає, що позивачами не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, зокрема матеріали справи не містять жодних свідчень та відповідних доказів про ступінь моральних чи фізичних страждань або шкоди, завданої здоров`ю. Будь-яких доказів про страждання, заподіяні внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, моральної втрати, порушення нормальних життєвих зв`язків, що вимагають додаткових зусиль для організації життя, позивачами не надано. Моральна шкода, про наявність якої стверджують позивачі, була завдана їх сину внаслідок конфліктних ситуацій, які виникали у нього з однокласниками, в результаті яких він отримував тілесні ушкодження, але не діями чи бездіяльністю ГУНП в Рівненській області. Позивачі не зверталися до суду з позовом про відшкодування шкоди до законних представників малолітніх осіб, які завдали їх сину тілесних ушкоджень. Загалом позивачами не доведено причинно-наслідковий зв`язок між наявною, на їх думку, моральною шкодою, спричиненою їх сину, та діями відповідача. Крім того, вважає, що сума моральної шкоди, визначена позивачами у розмірі 100000 гривень є необґрунтованою, безпідставною та такою, що призведе до незаконного збагачення позивачів. Просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Вислухавши позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.09.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області. Згідно витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у провадженні Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області перебувало кримінальне провадження №12017180130000842 та №12018180130000451 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1\~ст.125, ч.2 ст.125 КК України, за фактами заподіяння 18 грудня 2017 року, 27 грудня 2017 року та 22 січня 2018 року неповнолітньому [PERSON] тілесних ушкоджень. 23 грудня 2019 року слідчим слідчого відділення Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області Ніколаєвим О.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження №12017180130000842, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2018 року, в зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1\~ст.125, ч.2 ст.125 КК України. Як вбачається з вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи в приміщенні Здолбунівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 Здолбунівської районної ради Рівненської області заподіяли [PERSON] тілесні ушкодження. Зокрема, 18 грудня 2017 року близько 12 год. 00 хв. неповнолітньому [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній щелепі справа, на правій гомілці по передній поверхні в середній третині, на лівій гомілці по передній поверхні у верхній третині та припухлості м`яких тканин в тім`яній ділянці голови зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 211 від 19 грудня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 27 грудня 2017 року близько 14 год. 30 хв. неповнолітньому [PERSON] було завдано удар взутою ногою в область паху та один удар в область лівої частини грудей. 22 січня 2018 року близько 13 год. 00 хв. неповнолітньому [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження у вигляді розтягнення зв`язок правого плечового суглоба, розташовані в межі однієї анатомічної ділянки правої верхньої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 23 від 24 січня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури була винесена постанова про об`єднання кримінальних проваджень з присвоєнням єдиного спільного номеру в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12017180130000842. Відповідно до ст.18 КК України учасники конфлікту - малолітні особи не можуть бути суб`єктом злочину, оскільки згідно зі ст.22 КК України кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 КК України, настає у віці від шістнадцяти років, а на момент вчинення кримінального правопорушення ні один із учасників, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, тому вказані особи не є суб`єктами даного кримінального правопорушення та відповідно до ст.498 КПК України до малолітніх осіб неможливо застосувати примусові заходи виховного характеру. Окрім того, в ході досудового розслідування було встановлено, що законним представником [PERSON] є його батько [PERSON] , житель [ADDRESS] , законним представником [PERSON] є його батько [PERSON] , житель [ADDRESS] , законним представником [PERSON] є його батько [PERSON] , житель [ADDRESS] . На підставі наведеного та

Outcome: partial