Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

18.08.2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області, яка діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРІЙ -МТС» про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави, припинення права користування земельною ділянкою. Позовна заява\~обґрунтована тим,\~що Роздільнянською\~окружною прокуратурою\~за наслідками\~вивчення стану\~законності перебування\~земельних ділянок\~сільськогосподарського призначення\~у приватній\~власності іноземців\~та осіб\~без громадянства,\~установлено факт\~порушення вимог\~земельного законодавства\~та виявлено,\~що [PERSON] ,\~яка є\~громадянкою Російської\~Федерації (посвідка\~на постійне\~проживання в\~Україні [NUMBER] \~від 10.09.2014\~до 05.09.2015,\~орган видачі\~ 5101),\~володіє на\~праві приватної\~власності земельною\~ділянкою сільськогосподарського\~призначення із\~кадастровим номером\~5123986400:01:002:0169\~площею 6,4632\~га,\~що розташована\~на території\~Степанівської сільської\~ради Роздільнянського\~району Одеської\~області,\~з цільовим\~призначенням:\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва.\~Підставою для\~реєстрації за\~ [PERSON] \~права приватної\~власності на\~вказану земельну\~ділянку стало\~свідоцтво про\~право на\~спадщину від\~26.04.2021,\~серія та\~номер 6-135.У зв`язку з викладеним, оскільки [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, та упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером 5123986400:01:002:0169 (з 26.04.2021 по даний час) не відчужила її, беззаперечно обґрунтованими є підстави для припинення права власності вказаної особи на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави. Окрім того, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 26.04.2021 [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 5123986400:01:002:0169 із ТОВ «ОБРІЙ-МТС» за № 16. Відповідно до п. 2 вказаного договору оренди, [PERSON] передала у користування ТОВ «ОБРІЙ-МТС» земельну ділянку площею 6,4632 га. Пунктом 8 вказаного договору передбачено, що його укладено строком на 7 років. Відповідно до п. 5 договору, нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 180 887, 42 грн. П. 9 договору оренди передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою із кадастровим номером 5123986400:01:002:0169 складає 14 910 грн. на рік. Разом з\~тим,\~ураховуючи,\~що право\~приватної власності\~ [PERSON] \~на спірну\~земельну ділянку\~має бути\~припинено у\~примусовому порядку\~та остання\~має перейти\~до земель\~державної власності,\~то будь-які\~правовідносини щодо\~вказаної ділянки,\~які виникли\~між [PERSON] \~та іншими\~особами,\~у тому\~числі і\~правовідносини,\~що склалися\~між [PERSON] \~та ТОВ\~«ОБРІЙ-МТС»\~на підставі\~договору оренди\~землі від\~26.04.2021\~мають бути\~припинені шляхом\~припинення договору\~оренди землі.Враховуючи, що у подальшому, після конфіскації у власність держави, земельну ділянку із кадастровим номером 5123986400:01:002:0169 площею 6,4632 га підлягає продажу на земельних торгах, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про речове право ТОВ «ОБРІЙ-МТС» на користування ними унеможливить виконання встановлених законодавством умов проведення відповідного конкурсу та призведе до неможливості додержання спеціального порядку розпорядження такими земельними ділянками, який визначено законом На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд: припинити право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером: 5123986400:01:002:0169, площею 6,4632 га., розташовану на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, шляхом конфіскації земельної ділянки у власність держави; припинити договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером: 5123986400:01:002:0169, площею 6,4632 га., укладений 26.04.2021 року між [PERSON] та ТОВ «ОБРІЙ_МТС», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав 10.08.2021 року, номер запису про інше речове право: 43510218; припинити право Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРІЙ-МТС» на користування земельною ділянкою із кадастровим номером 5123986400:01:002:0169, площею 6,4632 га., розташовану на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, шляхом скасування державної реєстрації права оренди; стягнути з відповідачів на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 серпня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. (а.с.50) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 серпня 2023 року заяву Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області про забезпечення позову по цивільній справі №511/2512/23 задоволено, накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим номером 5123986400:01:002:0169, площею 6,4632 га., яка розташована на території Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. (а.с.89-91) 08.09.2023 року на адресу суду від представника ТОВ «Обрій\~МТС» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог в частині припинення договору оренди землі та припинення права користування земельною ділянкою відмовити в повному обсязі. Вказаний відзив мотивований тим, що право оренди земельної ділянки належним чином зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що до реєстру внесено запис про інше речове право, номер: 45510218. Діючим законодавством України не передбачено припинення права користування земельною ділянкою чи припинення договору оренди землі у випадку проведення конфіскації земельної ділянки у її власника. Позовна заява не містить окремого обґрунтування щодо підстав припинення договору оренди землі. Позивач в позовні заяві у якості підстави для припинення права користування земельною ділянкою посилається на те, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених законом. Однак, на думку представників відповідача,вказане твердження є безпідставним, оскільки поняття «конфіскація земельної ділянки» та «вилучення земельної ділянки» не є тотожними та регулюються різними статтями Земельного кодексу України. Також, представник відповідача у відзиві звернув увагу на те, що у випадку переходу права власності на земельну ділянку, до нового власника переходять права та обов`язки попереднього власника за чинним договором оренди, а перехід права власності не є підставою для внесення змін або припинення договору оренди. Нормами Земельного кодексу України передбачено право орендаря прийняти участь у земельних торгах для реалізації свого переважного права на придбання земельної ділянки у власність. Відповідно наявність запису у Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно про речове право ТОВ «ОБРІЙ-МТС» на користування земельної ділянкою не є перешкодою для проведення земельних торгів, а тим паче це не може призвести до «неможливості додержання спеціального порядку розпорядження такими земельними ділянками, який визначено законом», як це безпідставно стверджує позивач. (а.с.100-112) 13.09.2023 року від представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ярмак А. надійшли пояснення, відповідно до яких останній зазначив, що на даний час громадянка Російської Федерації [PERSON] без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України, у добровільному порядку вимоги чинного законодавства України щодо відчуження земельної ділянки [PERSON] не виконала, у зв`язку з чим належна їй земельна ділянка потребує конфіскації за рішенням суду, з метою подальшого продажу вказаної земельної ділянки на земельних торгах. (а.с.113-124) 18.09.2023 року на адресу суду від представника позивача\~Котелевського О. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого останній зазначив, що просить суд доводи, які містяться у відзиві відповідача на позовну заяву вважати безпідставними, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. (а.с.149-154) 22.09.2023 року на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача ТОВ «Обрій\~МТС» Харламова А., в яких останній зазначив, що конфіскація земельної ділянки не передбачає позбавлення особи права користування майном, тим паче за відсутності вчиненого особою правопорушення. Відповідно до ст.. 32 ЗУ «Про оренди землі» визначено перелік підстав для припинення договору оренди землі, серед яких такої підстави як конфіскація земельної ділянки за рішенням суду не передбачена. Твердження позивача про те, що права попереднього власника та обов`язки третіх осіб на цю землю не можуть перейти до нового власника земельної ділянки, а тому підлягають припиненню за рішенням суду суперечать положенню діючого законодавства. Діючим законодавством передбачено право орендаря прийняти участь у земельних торгах для реалізації свого переважного права на придбання земельної ділянки у власність. Відповідно наявність запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про речове право ТОВ «ОБРІЙ-МТС» на користування земельною ділянкою не є перешкодою для проведення земельних торгів. (а.с.158-166) 12.10.2023 року на адресу суду від представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ярмак А. надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких останній зазначив, що просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с.167-170) Протокольною ухвалою суду від 12.10.2023 року строк підготовчого засідання по вказаній цивільній справі продовжено до 90 днів. \~ \~ \~ \~Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.11.2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача прокурор Пантась О.В. просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник позивача Заболотний М.Ф. в судовому засіданні просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Тіщенко А.О. в судовому засіданні зазначив про те, що Роздільнянською окружною прокуратурою під час направлення листа до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області було повідомлено лише про необхідність вжиття заходів щодо конфіскації земельної ділянки, власником якого є громадянка РФ [PERSON] , жодних звернень до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з повідомленням щодо припинення права оренди та договору оренди, прокуратурою здійснено не було. Тобто, під час звернення до суду, Роздільнянською окружною прокуратурою було збільшено вимоги, про які завчасно не було повідомлено Головне управління Держгеокадастру в Одеській області. Також, було зазначено, що матеріали справи не містять відомостей, чому саме Роздільнянською окружною прокуратурою здійснено представництво інтересів Головного управління Держгеокадастру в Одеській області. Норми законодавства не мають положень щодо того, що Держгеокадастр не має самостійних повноважень щодо припинення права договору оренди. З боку ТОВ «Обрій МТС» не було жодного порушення законодавства, яке б могло потягнути за собою право припинити договір оренди земельної ділянки, жодної перевірки товариства не відбувалось, а отже підстав для припинення договору оренди земельної ділянки, власником якого є [PERSON] , немає. Представник відповідача адвокат Єргієв Д.І. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в частині припинення договору оренди земельної ділянки та припинення права Товариства на користування земельної ділянки, шляхом скасування державної реєстрації, оскільки вважає вказані вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Позовні вимоги до ТОВ «Обрій МТС» не були узгоджені з представником Головного управління Держагеокадастру. В судовому засіданні представником позивача не доведені підстави для припинення договору оренди. Заслухавши думку прокурора, представника позивача, відповідача та представників відповідача, дослідивши та оцінивши докази, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується посвідкою на постійне проживання, серії [NUMBER] від 10.09.2014 року, орган, що видав 5101 та паспортом громадянина Російської Федерації № [NUMBER] від 20.08.2021 року. (а.с.135,136) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.06.2023 року №335808431, 26.04.2021 державним реєстратором Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса, Одеського міського нотаріального округу Ворсуляк А.М. прийнято рішення за № 57859359 про реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 5123986400:01:002:0169 площею 6,4632 га (номер запису про право власності 41693663). (а.с.23) Підставою для реєстрації за [PERSON] права приватної власності на вказану земельну ділянку стало свідоцтво про право на спадщину від 26.04.2021, видавник: [PERSON] , державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, розмір частки 1/1. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №6-135. Спадкова справа №39/2012. (а.с.34) Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №270714486 від 16.08.2021 року вбачається, що 10.08.2021 року, номер запису про інше речове право: 43510218, державним реєстратором Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області було зареєстровано договір оренди землі, серія та номер: 16, виданим 26.04.2021 року, видавник: ТОВ «Обрій МТС», [PERSON] . Підстави внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 59862958 від 16.08.2021 року, право оренди земельної ділянки. Дата укладання договору (після 2013 року), дата державної реєстрації 26.04.2021 року, строк 7 років, дата закінчення дії: 26.04.2028 року, з автоматичним продовженням дії договору, з правом передачі в піднайм (суборенду), розмір плати за користування 14910,00 грн. Орендар Товариство з обмеженою відповідальністю: «Обрій МТС», код ЄДРПОУ: 38302570. Орендодавець: [PERSON] (громадянство Російської Федерації). (а.с.25-26) Відповідно до договору оренди землі №16 від 26.04.2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Обрі МТС», в особі директора Харламова А.О., предметом договору є: земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 5123986400:01:002:0169, яка розташована за адресою: Одеська область Роздільнянський район, Яковлівська сільська рада. Об`єкт оренди належить орендодавцю на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серії та номер: 6-135, виданий 26.04.2021 року, державним нотаріусом Приморського державної нотаріальної у місті Одеса, Ворсуляк А.М. Відповідно до п.8 Договору, строк дії Договору становить 7 років від дати його укладення. Відповідно до п.15 Договору, земельна ділянка передається в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення). Відповідно до п.35 Договору, дія Договору припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. (а.с.27-32) 20.03.2023 року керівник Роздільнянської окружної прокуратури Ноздрін О. звернувся з листом №62-74вих-23 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якому зазначив про те, що Роздільнянською окружної прокуратурою вивчається стан законності перебування земельних ділянок сільськогосподарського призначення у приватній власності іноземцев та осіб без громадянства. Під час вищевказаних дій було виявлено, що громадянка Російської Федерації [PERSON] на праві власності володіє земельною ділянкою, кадастровий номер: 5123986400:01:002:0169, площа 6,4632 га., на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.04.2021 року, серії та номер 6-135, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також зазначено про те, що у 2021 році [PERSON] передала вищевказану земельну ділянку в оренду та до теперішнього часу отримує прибуток у вигляді орендної плати за користування нею. При цьому, встановлено, що [PERSON] станом на день складання листа, не відчужила зазначену земельну ділянку на користь третіх осіб та залишається її власником. Отже, наявні підстави для вжиття заходів, спрямованих на припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку, шляхом її конфіскації на користь держави. На підставі зазначеного листа, Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області надано строк для надання на адресу Роздільнянської окружної прокуратури інформації про вжиті заходи, щодо усунення поршень вимог земельного законодавства. (а.с.17-20) 23.03.2023 року на адресу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області керівником Роздільнянсьої окружної прокуратури було повторно направлено лист про необхідність надання інформації, чи вживались Головним управління Держгеокадастру в Одеській області заходи щодо усунення порушень земельного законодавства України, вчинених [PERSON] та чи будуть вживатись. (а.с.38-39) 04.05.2023 року керівником Роздільнянської окружної прокуратури Ноздріним О. було направлено до Головного управління ДМС в Одеській області лист №62-123вих-23 від 04.05.2023 року, про необхідність надання інформації щодо документування паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та надання відомостей щодо документування вказаної особи посвідки на тимчасове або постійне проживання на території України. (а.с.35-36) 14.06.2023 року на адресу Роздільнянської окружної прокуратури надійшов лист першого заступника начальника Головного управління ДМС України в Одеській області від 14.06.2023 року №5100.4.1-6814/51.2-23, в якому було зазначено про те, що [PERSON] , [INFO] паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документована. Отримала посвідку на постійне проживання в Україні, серії [NUMBER] від 10.09.2014 року до 05.09.2015 року, орган видачі: 5101. Прибула на територію України як громадянка Росії. 23.05.2023 року на адресу Роздільнянської окружної прокуратури надійшов лист Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.04.2023 року №10-15-0.6-1624/2-23, з якого вбачається, що заходів державного контролю Головним управлінням щодо вказаної земельної ділянки не проводилось, позов щодо конфіскації зазначеної земельної ділянки не подавався. (а.с.21-22) 15.08.2023 року керівником Роздільнянської окружної прокуратури Ноздріним О. було направлено до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області лист, в якому було зазначено про те, що оскільки Головним управлінням Держгеокадастру не було вчинено жодних заходів, спрямованих на усунення порушень законодавства, з відповідним позовом ГУ Держгеокадастру до суду не зверталось, Роздільнянською окружною прокуратурою в порядку цивільного судочинства буде скеровано до суду позовну заяву в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах: Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до [PERSON] та ТОВ «Обрі МТС» про припинення права приватної власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави, припинення договору оренди земельної ділянки та припинення права користування земельною ділянкою. (а.с. 42-45) Перевіряючи правомірність звернення прокуратури до суду із даним позовом, суд дійшов наступних висновків. Так, п. 2 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що на прокуратуру покладаються функції, зокрема представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Отже, винятковими випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічні позиції викладені у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи №806/1000/17 та від 08.02.2019 №915/20/18). Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду уточнила свої висновки, зроблені в постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 року у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 квітня 2019 року у справі № 923/560/18, від 18 квітня 2019 року у справі № 913/299/18, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 440/6738/18, вказавши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. У даній справі, прокурор зазначав, що підставою для представництва інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру є те, що [PERSON] , будучи громадянином Російської Федерації та набувши у власність в порядку спадкування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, порушила визначену ст. 13, 14, 41 Конституції України і ст. 80, 81, 145 ЗК України процедуру використання спірної земельної ділянки, не відчуживши її упродовж року після набуття права власності. На підтвердження зазначених обставин, Роздільнянською окружної прокуратурою долучено до матеріалів справи листи, адресовані Головному управлінню Держгеокадастру, з зазначенням необхідності вжити відповідні заходи та лист Головного управління Держгеокадастру про те, що жодних заходів вчинено не було, позов до суду не скеровано. Враховуючи викладене, наявні підстави, що визначені ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» для пред`явлення цього позову Роздільнянською окружною прокуратурою. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що прокурор при зверненні до Головного управління Держгеокадастру не зазначив про необхідність припинення права оренди та користування земельною ділянкою ТОВ «ОБРІЙ МТС», судом відхиляються, оскільки в своєму листі від 20.03.2023 року прокурором було чітко зазначено про те, що [PERSON] будучи громадянкою Російської Федерації передала свою земельну ділянку в оренду ТОВ «ОБРІЙ МТС», досі отримує прибуток у вигляді орендної плати за користування нею, а отже Головному управлінню необхідно вжити заходи щодо усунення порушень вимог земельного законодавства, а отже звернутись до суду з позовом про конфіскацію земельної ділянки на користь держави, для подальшого продажу зазначеної земельної ділянки на земельних торгах. Щодо вимоги про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку. За змістом положень\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Близькі за змістом приписи викладені також у\~статті 321 Цивільного кодексу України. Суб`єктами права власності на землі приватної власності згідно зі\~статтею 80 Земельного кодексу України\~визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм\~Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Так, частиною другою\~статті 81 Земельного кодексу України\~передбачено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з частиною третьою\~статті 81 Земельного кодексу України\~іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до вимог\~статті 125 Земельного кодексу України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними. Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів. Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)). Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами\~розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Земельного кодексу України. Так, відповідно до частин першої, другої\~статті 38 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з частиною першою статті 39 даного Закону виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відтак, якщо спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (ч. 1\~ст. 181 Цивільного кодексу України), знаходяться на території України, то на них поширюється дія права України. Відповідно до частини п`ятої\~статті 22 Земельного кодексу України\~набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог\~статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Водночас, за змістом частини четвертої\~статті 81 Земельного кодексу України\~землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно з пунктом «е» частини першої\~статті 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. За змістом частин другої, четвертої\~статті 145 ЗК України\~у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Пунктом 10 частини першої\~статті 346 Цивільного кодексу України\~визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із\~статтею 354 Цивільного кодексу України\~до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Роздільнянської окружної прокуратури Ноздріна О. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку шляхом її конфіскації підлягає до задоволення. На переконання суду, у даному випадку позбавлення відповідача [PERSON] права власності на земельну ділянку не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право мирного володіння майном. В даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника оспорюваних земельних ділянок, оскільки такий мав достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак у встановлений законом строк земельні ділянки не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №513/444/15-ц від 23 січня 2018 року. Отже, суд вважає, оскільки відповідач [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, в порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходяться на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, добровільно її не відчужила, тому слід припинити її право власності, шляхом конфіскації на користь держави. Крім того, суд зазначає про необхідність зазначення уповноваженого органу на користь якого необхідно конфіскувати спірну земельну ділянку - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, оскільки саме він є належним позивачем, якому належить право вимоги. Щодо позовної вимоги про припинення договору оренди земельної ділянки та права користування судом встановлено наступне. Відповідно до договору оренди землі №16 від 26.04.2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Обрі МТС», в особі директора Харламова А.О., предметом договору є: земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 5123986400:01:002:0169, яка розташована за адресою: Одеська область Роздільнянський район, Яковлівська сільська рада. Об`єкт оренди належить орендодавцю на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серії та номер: 6-135, виданий 26.04.2021 року, державним нотаріусом Приморського державної нотаріальної у місті Одеса, Ворсуляк А.М. Відповідно до п.8 Договору, строк дії Договору становить 7 років від дати його укладення. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №270714486 від 16.08.2021 року вбачається, що 10.08.2021 року, номер запису про інше речове право: 43510218, державним реєстратором Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області було зареєстровано договір оренди землі, серія та номер: 16, виданим 26.04.2021 року, видавник: ТОВ «Обрій МТС», [PERSON] . Підстави внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 59862958 від 16.08.2021 року, право оренди земельної ділянки. Дата укладання договору (після 2013 року), дата державної реєстрації 26.04.2021 року, строк 7 років, дата закінчення дії: 26.04.2028 року, з автоматичним продовженням дії договору, з правом передачі в піднайм (суборенду), розмір плати за користування 14910,00 грн. Орендар Товариство з обмеженою відповідальністю: «Обрій МТС», код ЄДРПОУ: 38302570. Орендодавець: [PERSON] (громадянство Російської Федерації). Пунктом 7 частиною 2\~статті 16 Цивільного кодексу України\~передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення правовідношення. Частиною 2\~ст. 412 ЦК України\~визначено, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом. Приписами абз. б\~ст. 141 ЗК України\~передбачено, що підставами для припинення права користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених законом. Відповідно до п.(в) ч.1 ст. 143 Земельного кодексу України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: конфіскації земельної ділянки. Тобто, діючим законодавством передбачено примусове припинення будь яких прав, в разі конфіскації земельної ділянки. Згідно ч.1,ч.2 ст.145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може належати їй на праві власності,\~ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.\~У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст. 145 Земельного Кодексу України, позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Окрім того, відповідно до ч.1\~ст. 148-1 ЗК України\~до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Водночас, ч. 5\~ст. 148-1 ЗК України\~встановлено, що вимоги цієї статті поширюються\~на випадки переходу повноважень з розпорядження земельними ділянками державної власності від одного органу до іншого, а також при переході права власності на земельні ділянки від держави до територіальної громади і навпаки та при переході права власності на земельні ділянки від однієї територіальної громади до іншої. Тобто, цією нормою передбачено виключний перелік підстав переходу прав на землю, серед яких конфіскація земельної ділянки за рішенням суду - не передбачена. Окрім того,\~ст. 31 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря, смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у\~статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки, ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Окрім того, відповідно до ч.1\~ст. 148-1 ЗК України\~до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Разом з тим, ураховуючи, що право приватної власності [PERSON] на спірну земельні ділянки припинено у примусовому порядку та ділянка має перейти до земель державної власності, то будь-які правовідносини щодо неї, які виникли між [PERSON] та іншими особами, у тому числі і правовідносини, що склалися між [PERSON] та ТОВ «ОБРІЙ-МТС» на підставі договору оренди землі від 26.0.2021 року мають бути припинені шляхом припинення договору оренди землі. На думку суду, задоволення такого позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів держави, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення. Щодо доводів представника ТОВ «ОБРІЙ МТС» про необхідність конфіскації земельної ділянки, шляхом її продажу на земельних торгах, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 145 Земельного Кодексу України, на земельних торгах підлягає продажу за рішенням суду конфіскована земельна ділянка. Відповідної вимоги про продаж земельної ділянки на земельних торгах суду заявлено не було. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. При зверненні до суду, Роздільнянською окружною прокуратурою було сплачено судовий збір в розмірі 8082 грн. (платіжна інструкція №1654 від 09.08.2023 року) за дві вимоги немайнового характеру припинити договір оренди земельної ділянки та припинити право ТОВ «ОБРІЙ-МТС» на користування земельною ділянкою (2684 грн. * 2) та одну вимогу майнового характеру припинити право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, шляхом її конфіскації на користь держави (2714 грн.). (а.с.48) Згідно з ч. 1, ч. 2\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Також, Роздільнянською окружною прокуратурою було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, в розмірі 1342,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1655 від 09.08.2023 року. (а.с.61) Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі вищевикладеного, загальний розмір судового збору, який було сплачено Роздільнянською окружною прокуратурою при зверненні до суду становить 9424,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути на користь Одеської обласної прокуратури з [PERSON] судовий збір в розмірі 2714,00 грн., сплачений позивачем за вимогу про припинення права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку та 1342,00 грн. - половина сплаченого судового збору за вимогу про припинення договору оренди земельної ділянки та половину суми судового збору в розмірі 671,00 грн., сплаченого за забезпечення позову, що в загальному розмірі становить 4727,00 грн. З відповідача ТОВ «ОБРІЙ-МТС» на користь Одеської обласної прокуратури, суд вважає необхідним стягнути судовий збір в розмірі 4697,00 грн.: 2684,00 грн. судовий збір, сплачений за вимогу про припинення права ТОВ «ОБРІЙ-МТС» на користування земельною ділянкою, 1342,00 грн. половина судового збору, сплаченого за вимогу про припинення договору оренди земельної ділянки та половину суми судового збору в розмірі 671,00 грн. за забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved