Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред?явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] посилалась на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.08.2023 року. Позивач вказала, що від вказаного шлюбу у них є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Позивач вказала, що відповідач працездатний, має задовільний стан здоровя, аліменти нікому не сплачує та має можливість допомагати дітям, у звязку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 10.10.2023 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Сторонам надано час для подання заяв по суті. 31.10.2023 року до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача вказав, що [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак не згоден зі стягненням аліментів у розмірі 50 % заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, оскільки повинен сплачувати аліменти на утримання дітей, відповідно до діючого законодавства, в такому розмірі: 50% заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до повноліття дітей [PERSON] та [PERSON] "ї, а у подальшому 1/3 частку до повноліття [PERSON] і 1/4 частку до повноліття [PERSON] . Враховуючи вище вказане просив задовольнити позов частково. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.08.2023 року у справі №629/3870/23. Від вказаного шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження, долучені до матеріалів справи. Діти проживають з матірю, про що свідчать копії довідок(а.с.2-5,7-8). Вище вказане не оспорюється сторонами. Позивач вказала, що відповідач працездатний, має задовільний стан здоровя, аліменти нікому не сплачує та має можливість допомагати дітям, у звязку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом. Жодних заперечень щодо можливості сплати аліментів від [PERSON] не надходило. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року № 3, згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи те, що між сторонами виник спір щодо домовленості по сплаті аліментів, позивач звернулася з даним позовом до суду. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року № 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається з ч.1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно законодавцем визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Беручи до уваги всі докази в їх сукупності, відсутність заперечень відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд встановлює розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 50 % заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред?явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. З ч.5 ст.183 СК України вбачається, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто, такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та принципу рівності батьків в утриманні дітей, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України, та має забезпечити право дітей сторін на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Щодо заперечень відповідача стосовно розміру аліментів та посилання на зміну їх розміру в подальшому після досягнення кожного з дітей повноліття, суд виходить з такого. Згідно з ч.ч.2-3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи вище вказане, суд вважає посилання відповідача на необхідність зміни в подальшому розміру аліментів після досягнення кожним з дітей повноліття, передчасними, оскільки жоден з дітей на момент винесення рішення не досяг повноліття, а тому суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 25.08.2023 року. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачі у справах про стягнення аліментів, відповідно до ЗУ Про судовий збір, звільнені від сплати судового збору. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved