Jurisdiction: civil
Date: 2024-01-02 00:00:00

15.12.2023 року представником позивача [PERSON] адвокатом Атаманюком В.М подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, мотивуючи це тим, що 13 грудня 2023 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області по справі №346/4939/23 було прийнято рішення, яким позов було задоволено. Просить долучити до матеріалів справи документи, що підтверджують понесені позивачкою - [PERSON] , витрати на правову допомогу. На підставі вищенаведеного, просить прийняти додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивачки - [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, про що було зазначено у позові. Просить дану заяву вирішувати без присутності [PERSON] та без його присутності. У зв`язку з неявкою сторін, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ознайомившись з заявою, суд доходить таких висновків. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13.12.2023 року Позов задовольнити частково. Встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису № 868 народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), зазначивши в графі батько « [PERSON] , [INFO] , громадянин України». Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.09.2023 року і досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесять три) гривні шістдесять копійок. Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з [PERSON] , на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесять три) гривні шістдесять копійок. В задоволенні решти позову- відмовити. 15.12.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Атаманюк Володимир Михайлович подав заяву про стягнення з позивача витрат на правову допомогу. В підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу суду було долучено акт виконаних робіт за договором від 08.08.2023р. відповідно до якого вартість послуг складає 10000 (десять тисяч) гривень та квитанцію серії ААІ №473443 від 14.12.2023 р. відповідно до якої вартість послуг складає 10000 (десять тисяч) гривень. (а.с._90). Згідно акту наданих послуг за договором від 08.08.2023р. надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, адвокатом надано правничу допомогу: консультації - 1 година; участь судовому засіданні - 1 година; складання позовної заяви - 3 години. Вартість однієї робочої години - 2000 гривень. Загалом вартість встановлено в сумі 10000 грн. (дес`ять тисяч гривень). Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Згідно правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial