Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-24 00:00:00

Черкаська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно утримуваних коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що Черкаська міська рада є власником земельної ділянки загальною площею 0,6097 га кадастровий номер: 7110136700:05:014:0030, що знаходиться у [ADDRESS] . Рішенням Черкаської міської ради від 25.10.2016 №2-1227 ТОВ «ТРОПІКАЛ ПАРК» надано в оренду на 49 років земельну ділянку 0,6097 га (кадастровий номер 7110136700:05:014:0030:05:014:0030) під 817/1000 частин торгово-розважального та офісного центру з підвалом в спільне користування з гр. [PERSON] з визначенням частки для сплати орендної плати в розмірі 0,81705868377 в межах спільної території обслуговування нежитлових будівель по [ADDRESS] за рахунок земель ТОВ «Янтар Черкаси». Площа для нарахування орендної плати для ТОВ «ТРОПІКАЛ ПАРК» складає 0,4982 га. [PERSON] з 04.07.2012 була співвласником будівлі з визначенням ідеальної частки 183/1000 нежитлового приміщення у [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №2385 від 04.07.2012. Речове право ТОВ «ТРОПІКАЛ ПАРК» на земельну ділянку, з площею для нарахування орендної плати розміром 0,4982 га, зареєстровано у ДРРП 18.07.2017 (рішення про державну реєстрацію прав індексний номер 36229664 від 20.07.2017). Вказували, що відповідач право користування на іншу частину земельної ділянки під належну їй ідеальну частку у праві власності не оформила та фактично користувалася нею без правовстановлюючих документів не сплачуючи грошові кошти за таке користування. У подальшому, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2019 по справі №712/8397/15-ц було затверджено мирову угоду, за умовами якої відповідачеві виділено в натурі частку із спільної часткової власності окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості нежитлові приміщення торгово-розважального та офісного центру загальною площею 1856, 5 кв.м.\~ Наказом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради №2779-а від 27.02.2019 нежитловому приміщенню відповідача присвоєно окрему адресу: [ADDRESS] . Рішенням Черкаської міської ради №5-248 від 27.04.2021 відповідачеві надано земельну ділянку в оренду на 49 років з визначенням частки для сплати орендної плати в розмірі 0,22053146 в межах спільної території обслуговування по [ADDRESS] . Площа для нарахування орендної плати складає 0,1345 та. 18.05.2021 між Позивачем та Віповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки. Право користування відповідача земельною ділянкою зареєстровано у ДРРП 19.05.2021 року (рішення про державну реєстрацію прав за індексним №58332694 від 25.05.2021). Однак, незважаючи на наявність договору оренди землі, відповідач з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомості й до моменту укладення відповідного договору оренди землі фактично користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснювала оплату за таке фактичне користування. Згідно витягом з технічної документації про НГО земельної ділянки №186 від 16.01.2021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1\~355\~546, 01 грн. Рішеннями Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015, №2-2219 від 27.06.2017, №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси, з яких вбачається, що за земельні ділянки яким згідно з КВЦПЗ присвоєно код «03.15.», орендну плату встановлено у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Згідно уточненого розрахунку (заява про зменшення позовних вимог від 19.12.2023), за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 02.04.2017 по 26.04.2021 розмір заборгованості Відповідача становить 96 026, 73 грн. При цьому, земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі 18.07.2016 року. Враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену у Постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20, розрахунок безпідставно набутих грошових коштів може розпочинатися саме з цієї дати. У зв`язку з фактичним користуванням відповідачем земельними ділянками та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, порушенням прав територіальної громади м. Черкас через ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету, Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача безпідставно утримувані грошові кошти за період з 02.04.2017 по 26.04.2021 у розмірі 96 026, 73 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2023 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник відповідача адвокат Макеєв В.Ф. 23.11.2023 скерував до суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки із позову вбачається невірне обрахування орендної плати виходячи з площі земельної ділянки 0,6327 га, хоча площа земельної ділянки складає 0, 6091 га. Тобто вірним розміром земельної ділянки, за яку повинна надходити орендна плата є 0,1109 га. Крім того, позивачем невірно розрахована плата за користування земельною ділянкою виходячи зі ставки 9% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, тоді як рішеннями Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015, №2-2219 від 27.06.2017, №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси, з яких вбачається, що за земельні ділянки яким згідно з КВЦПЗ присвоєно код «03.15.», орендну плату встановлено у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Відповідач вважає початком фактичного користування земельною ділянкою дату завершення спору у Господарському суді Черкаської області (справа № 925/27/18) щодо належного користування спірною земельною ділянкою, який було завершено лише 23 вересня 2021 року. Виходячи із фактичної площі земельної ділянки, яка знаходиться в користування 0,1109 га за розрахунками відповідача, плата за користування земельною ділянкою складає за період 2021 -2023 роки 14\~098, 71 грн. Також в матеріалах справи міститься клопотання про застосування строків позовної давності відповідно до яких відповідач просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності, загальний строк якої становить 3 роки, відносно вимог, заявлених до 06.11.2020 року (заявлений позивачем період для розрахунку плати за користування: з 02.04.2017 року по 26.04.2021). У відповіді на відзив від 29.11.2023 року представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, вказував на те, що за текстом позовної заяви була допущена технічна описка, проте всі розрахунки є вірними, просив рахувати ставку орендної плати за користування такими земельними ділянками (код згідно КВЦПЗ «03.15) 9%. Вказував, що частка земельної ділянки відповідача, на яку нараховується плата за користування розрахована вірно. Так, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні. Виходячи із площі Нерухомого майна, що належить Відповідачу, Позивачем було здійснено розрахунок частки та площі для нарахування плати за земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:05:014:0030 для Відповідача на 1856,8 кв.м. Загальна площа приміщень становить 8418,3 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 04.07.2012 року та ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2019 у справі №712/8397/15-ц. Площа земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:05:014:0030 становить 0,6097 та. Частка землекористування (площа для нарахування плати за землю) в залежності від площі нежитлових приміщень, що перебувають у власності Відповідача, (1856,5кв.м./8418,3кв.м.=0,22053146) становить: 1345,0 кв.м. Отже, позивачем зроблено вірний розрахунок. Крім того, заперечували проти застосування строків позовної давності з огляду на Закон України №2120-IX від 15.03.2023 року, відповідно до якого у період дії воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк його дії. Отже, період, строк позовної давності за яким не сплив, складає з 02.04.2017 по 02.04.2020р. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача Черкаської міської ради \~Слинько М.Г.,\~в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача адвокат Макеєв В.Ф. заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та клопотанні про застосування строків позовної давності . \~Вислухавши доводи представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] з 04.07.2012 була співвласником будівлі з визначенням ідеальної частки 183/1000 нежитлового приміщення у [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №2385 від 04.07.2012. Рішенням Черкаської міської ради від 25.10.2016 №2-1227 ТОВ «ТРОПІКАЛ ПАРК» надано в оренду на 49 років земельну ділянку 0,6097 га (кадастровий номер 7110136700:05:014:0030:05:014:0030) під 817/1000 частин торгово-розважального та офісного центру з підвалом в спільне користування з гр. [PERSON] з визначенням частки для сплати орендної плати в розмірі 0,81705868377 в межах спільної території обслуговування нежитлових будівель по [ADDRESS] за рахунок земель ТОВ «Янтар Черкаси». Площа для нарахування орендної плати для ТОВ «ТРОПІКАЛ ПАРК» складає 0,4982 га. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.01.2019 по справі №712/8397/15-ц було затверджено мирову угоду, за умовами якої відповідачеві виділено в натурі частку із спільної часткової власності окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомості нежитлові приміщення торгово-розважального та офісного центру загальною площею 1856, 5 кв.м.\~ Наказом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради №2779-а від 27.02.2019 нежитловому приміщенню відповідача присвоєно окрему адресу: [ADDRESS] . У подальшому, Рішенням Черкаської міської ради №5-248 від 27.04.2021 відповідачеві надано земельну ділянку в оренду на 49 років з визначенням частки для сплати орендної плати в розмірі 0,22053146 в межах спільної території обслуговування по [ADDRESS] . Площа для нарахування орендної плати складає 0,1345 та. 18.05.2021 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки. Право користування відповідача земельною ділянкою зареєстровано у ДРРП 19.05.2021 року (рішення про державну реєстрацію прав за індексним №58332694 від 25.05.2021). Дана земельна ділянка належить територіальній громаді м.Черкаси, в інтересах якої діє Черкаська міська рада, згідно повноважень, визначених ст.12 Земельного кодексу України. Позивач вказує, що відповідач право користування на іншу частину земельної ділянки під належну їй частку у праві власності за період 02.04.2017 року по 26.04.2021 не оформила та фактично користувалася нею без правовстановлюючих документів не сплачуючи грошові кошти за таке землекористування. При цьому, площа для нарахування плати за землю в залежності від площі нежитлових приміщень, що перебувають у власності Відповідача, (1856,5кв.м./8418,3кв.м.=0,22053146) становить: 1345,0 кв.м. Суд погоджується з таким розрахунком площі для нарахування орендної плати, оскільки він узгоджується з умовами договору оренди землі від 18.05.2021 року, підписаному сторонами (п.2. Договору). Рішеннями Черкаської міської ради №2-1312 від 25.06.2015, №2-2219 від 27.06.2017, №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси, з якого вбачається, що за земельні ділянки яким \~згідно з КВЦПЗ присвоєно код 03.15., орендну плату встановлено у розмірі\~9%\~від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (витяг сформовано 16 січня 2021 року), нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136700:05:014:0030, площею 6097 кв.м становить 1\~355 546,01 гривень. Нормативна грошова оцінка 1 квадратного метра земельної ділянки становить 222,33 грн. Таким чином, [PERSON] в період з 02.04.2017 року по 26.04.2021, фактично користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснювала оплату за фактичне користування. Враховуючи позицію Верховного Суду України згідно постанови від 05.08.2022 по справі № 922/2060/20, обов`язок землекористувача зі сплати грошових коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів, на якій розташований об`єкт нерухомості, виникає з моменту державної реєстрації такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. В даному випадку дата державної реєстрації земельної ділянки 18.07.2016 р. Згідно розрахунку Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, розмір збитків за період фактичного користування відповідачем вказаною земельною ділянкою з 02.04.2017 року по 26.04.2021 (як вказує позивач, в межах загального строку позовної давності) становить 96\~026,73 грн. Згідно ст. 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом\~статей 122,\~123,\~124\~Земельного кодексу\~України міські\~ради передають\~земельні ділянки\~у власність\~або користування\~із земель\~комунальної власності\~відповідних територіальних\~громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до частини 1 статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Статтею 206 Земельного кодексу України установлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України). У силу приписів статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. \~\~Як вже було зазначено, земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі\~18.07.2016.\~Враховуючи позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.08.2022 по справі №922/2060/20, розрахунок безпідставно набутих грошових коштів може розпочинатися саме з цієї дати. Отже, реальну можливість передати зазначену земельну ділянку в оренду відповідно до Закону України "Про оренду землі" Черкаська міська рада отримала з 18.07.2016 року. Розрахунок безпідставно набутих грошових коштів зроблений за період фактичного користування відповідачем вказаною земельною ділянкою з 02.04.2017 року по 26.04.2021, становить 96\~026, 73 грн. Представник відповідача, звернувся до суду із клопотанням про застосування строків позовної давності відносно вимог, заявлених до 06.11.2020 року (06.11.2023 року дата відкриття судом провадження в даній справі), яке підтримав в судовому засіданні оскільки позивач із клопотанням про визнання поважними причин пропущення позовної\~давностідо суду не звертався. Вирішуючи питання про підставність позовних вимог суд враховує, що відповідно до положень\~ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до вимог\~ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Частиною 2\~ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Представник позивача заперечував проти застосування строків позовної давності з огляду на Закон України №2120-IX від 15.03.2023 року, відповідно до якого у період дії воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк його дії. Водночас, суд погоджується із твердженнями представника відповідача, що на період карантинних обмежень та введення воєнного стану, суд, органи місцевого самоврядування та поштові відділення в Черкаській області не припиняли своєї роботи. Позивач\~не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення. За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати наслідки спливу загального строку позовної давності відносно вимог, які заявлені до 12.10.2020 року (оскільки з позовом до суду позивач звернувся 12.10.2023 року). Отже, наявні підстави для часткового задоволення позову та стягнення безпідставно утримуваних кошів за час фактичного користування земельною ділянкою в період з 12.10.2020 по 26.04.2021 року в розмірі: 5920 гривень (за період з 12.10.2020 по 31.12.2020 із розрахунку 26913,05/365=74 грн./день, що складає 80 днів х74 грн.=5920 грн.) та 8\~553, 19 грн. (за період з 01.01.2021 по 26.04.2021 відповідно до розрахунку позивача), а всього 14\~473,19 гривень. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір у сумі 2684,00 грн., який у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (15% від заявлених вимог) підлягає стягненню з відповідача в розмірі 402,60 гривень. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15,16, 22, 82,83, 1212 ЦК України, ст.ст. 12, 79-1, 116, 122, 123, 125, 206 ЗК України, ст.ст. 13, 76 - 81, 83, 89, 95, 280, 281, 263, 352, 354 ЦПК України,

Outcome: partial