Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-18 00:00:00

30\~травня 2023\~року заступник\~керівника Хмельницької\~окружної прокуратури\~Довгань В.\~в інтересах\~держави в\~особі органу\~уповноваженого державою\~здійснювати відповідні\~функції у\~спірних правовідносинах\~Старокостянтинівської міської\~ради Хмельницької\~області звернувся\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] ,\~ТОВ «АГРО\~СТАР 2006»\~та просить\~витребувати у\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«АГРО СТАР\~2006»\~у комунальну\~власність Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області земельну ділянку площею 1,9288 га, кадастровий номер 6824289100:05:025:0358, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (колишня територія Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, вказує, що Хмельницькою окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст.131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» виявлено факт порушення інтересів держави щодо отримання в приватну власність та користування земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів Старокостянтинівської (колишньої - Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району) міської ради Хмельницького району Хмельницької області. В ході досудового розслідування кримінального провадження №42021242210000015 відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2021 року за ознаками ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, встановлено, що рішенням 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 22 від 17.02.2020 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що розташована на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району. 11.06.2020 року рішенням 37 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 20 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення та передачу їх у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району та передано їх безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства згідно Додатку №1 до вказаного рішення, в тому числі земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,9288 га із кадастровим номером 6824289100:05:025:0358 [PERSON] 17.06.2020 року на підставі даного рішення сесії Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 20 від 11.06.2020 року, державним реєстратором Старокостянтинівської райдержадміністрації Стецюк Л.О. зареєстровано право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. В подальшому, [PERSON] на підставі договору оренди № 17 ГУ від 16.07.2020 року, земельну ділянку площею 1,9288 га з кадастровим номером 6824289100:05:025:0358 передав в оренду ТОВ «АГРО СТАР 2006» до 31.12.2030 року. 26.08.2020 року вказаний \~ \~ \~ \~договір оренди зареєстровано державним реєстратором Волоськівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області Голкою Т.І., про що внесено відповідні відомості за № 37939412 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказує, що слідством встановлено, що рішення сесії Губчанської сільської рад Старокостянтинівського району № 22 від 17.02.2020 року «Про надання дозволу з розроблення документації із землеустрою» [PERSON] що відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та рішення сесії Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району № 20 від 11.06.2020 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земель ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 1,9288 га із кадастровим номером 6824289100:05:025:0358 для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району та передачі її безоплатно у власність [PERSON] є неприйнятими (нікчемними) згідно закону, тобто орган місцевого самоврядування, як власник землі, волю на відчуження цієї ділянки не виявив, тому вона вибула з володіння власника поза його волею без прийняття ним відповідного рішення, оскільки рішення №22 від 17 лютого 2020 року та №20 від 11 червня 2020 року фактично сесією Губчанської сільської ради не прийняті, оскільки за вказані рішення більшість депутатів від загального складу Ради, як то визначено ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», не проголосували. Загальний склад Губчанської сільської ради становить 12 депутатів, більшість від загального складу депутатів становить 7 депутатів, однак за рішення №22 від 17 лютого 2020 року фактично проголосував лише 1 депутат, а за рішення №20 від 11 червня 2020 року 4 депутати. Оскільки спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності поза волею володільця, а [PERSON] отримав у власність вказану земельну ділянку, однак не мав права на її отримання та розпорядження нею, після чого розпорядився цією земельною ділянкою, передавши її в оренду ТОВ «АГРО СТАР 2006», то вона може бути витребувана у [PERSON] та ТОВ «АГРО СТАР 2006». За таких обставин прокурор просить суд витребувати у [PERSON] та ТОВ «АГРО СТАР 2006» на користь територіальної громади в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області земельну ділянку площею 1,9288 га, кадастровий номер 6824289100:05:025:0358, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області (колишня територія Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області). З огляду\~на викладене,\~прокурор просить\~захистити порушене\~право і\~на підставі\~ст.388\~ЦК України\~витребувати у\~ [PERSON] \~спірну земельну\~ділянку у\~комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 листопада 2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, з вищевикладених підстав. Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області в судове засідання свого представника не направила, однак 19.12.2023 року до суду надійшла заява від представника за довіреністю від 03.04.2023 року №63/05-39-744/2023 [PERSON] , якою останній просить розгляд справи здійснити без участі представника міської ради. При розгляді справи позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] адвокат Грицай Л.М., заперечив щодо задоволення позовних вимог, та просив в їх задоволені відмовити в повному обсязі. Також в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, поданий адвокатом Грицаєм Л.М. в інтересах [PERSON] , згідно якого останні просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що позовні вимоги Хмельницької окружної прокуратури базуються на припущеннях і не мають жодних належних і допустимих доказів, передбачених вимогами ст.ст. 77-79 ЦПК України. В якості єдиного доказу на яких базуються позовні вимоги Хмельницької оружної прокуратури є висновок експерта від 25.11.2021 року № СЕ-19/123-21/7955-ПЧ судового експерта М. Басюка. У висновку зазначено, що у якості порівняльного матеріалу на експертизу надано вільні зразки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Експериментальні зразки підписів вказаних 7 осіб надано на 11 аркушах кожним. Самого дослідження в експертизі не має. Відповідно до якого документа, рішення суду чи інше правового документа про правомірність відібрання експериментальних зразків підпис не має. Таким чином даний експертний висновок являється неналежним та недопустимим доказом в даній справі. Висновок експерта, як і інший будь-який доказ не має зарання визначеного і достовірного беззаперечного доказу. Він являється не повним і не носить доказової бази. Висновок експерта є одним із джерел доказів, передбачених процесуальним законодавством, і, не маючи наперед встановленої сили, підлягає обов`язковій оцінці суб`єктами доказування. Для визнання висновку експерта допустимим необхідно, ще висновок грунтувався на результатах дослідження, зібраних з дотриманням відповідних процесуальних вимог. Вищезазначений висновок експерта не може бути належним і допустимим, оскільки він проведений відносно осіб, проти яких не має порушення кримінального провадження. Не має відповідного рішення суду щодо призначення почеркознавчої експертизи. Також зазначає, що позовні вимоги заявлені заступником прокурора Хмельницької окружної прокуратури до [PERSON] та до ТОВ «АгроСтар 2006» про витребування земельною ділянки в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Старокостянтинівської міської ради Хмельницькій області суперечать вимогам абзацу першого частини третьої ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та судовій практиці зазначеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2029 року у справі № 587/430/16-ц., постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18. За висновками Великою Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 69 постанови від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц, оскільки повноваження орган влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутність повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Старокостянтинівська міська рада, її виконавчий комітет являються юридичною особою з відповідними повноваженнями та проводять свою діяльність відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вчиняють б яку діяльність не заборонену законом. У структурі міської ради існують різні відділи, у тому числі мають в наявності юридичний відділ. Тому здійснювати представництво інтересів Старокостянтинівської міської ради Хмельницька окружна прокуратура не має правових та законних підстав. ТОВ «АГРО СТАР 2006» в судове засідання свого представника не направив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, однак 05.07.2023 року генеральним директором ТОВ «АГРО СТАР 2006» - Савченком В.В. до суду було подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволені позовних вимог в частині витребування земельної ділянки із законного володіння ТОВ «АГРО СТАР 2006» у комунальну власність Старокостянтинівської міської ради Хмельницького районну Хмельницької області земельну ділянку площею 1,9288 га, за кадастровим номером 6825289100:05:025:0358 та стягнення з ТОВ «АГРО СТАР 2006» на користь Хмельницької обласної прокурати судові витрати по справі, посилаючись на те, що позивачем не доведено в чому саме полягає порушення його прав у зв`язку з перебуванням земельної ділянки в оренді на підставі належним чином укладеного та зареєстрованого Договору оренди землі. Зазначає, відповідно до ч.4 ст.32 ЗУ «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до Губчанської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, що розташована на території Губчанської сільської ради (а.с.26). Рішенням 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради № 22 від 17 лютого 2020 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що розташована на території Губчанської сільської ради (а.с.33). В подальшому рішенням 37 сесії 7 скликання №20 від 11 червня 2020 року Губчанська сільська рада затвердила проект землеустрою та передала у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 1,9288 га, кадастровий номер 6824289100:05:025:0358, розташовану на території Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, та призначену для ведення особистого селянського господарства (а.с.42-43). 17 червня 2020 року державним реєстратором Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області Стецюк Л.О. зареєстровано право власності [PERSON] на вище вказану земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2104443068242, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №260929926 від 10 червня 2021 року ( а.с.30-31). На підставі договору оренди землі №17ГУ від 16 липня 2020 року [PERSON] передав спірну земельну ділянку в оренду ТОВ «АГРО СТАР 2006» на строк до 31 грудня 2030 року, право оренди земельної ділянки зареєстровано 26 серпня 2020 року, номер запису про інше речове право 37939412 (а.с.30-31). Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пунктів «а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ та міст належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до положень ч.ч. 6, 7, 9 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до положень ч.1-3, ч.5 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. З матеріалів справи вбачається, що загальний склад Губчанської сільської ради сьомого скликання на момент прийняття рішень щодо передачі [PERSON] у власність спірної земельної ділянки становив 12 депутатів, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а тому більшість від загального складу цієї сільської ради складає 7 депутатів. Зі змісту протоколу 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради від 17 лютого 2020 року та поіменного голосування депутатів сільської ради, яке є додатком до цього протоколу, вбачається, що за прийняття рішення 33 від 17 лютого 2020 року про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки проголосувало 7 депутатів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.34-41). Зі змісту протоколу 37 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради від 11 червня 2020 року та поіменного голосування депутатів сільської ради, яке є додатком до цього протоколу, вбачається, що за прийняття рішення №20 від 11 червня 2020 року про затвердження проектів відведення та передачу у власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, зазначеним у Додатку №1 до вказаного рішення, серед яких під номером 11 значиться [PERSON] , проголосувало 5 депутатів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , двоє депутатів: [PERSON] та [PERSON] утрималися від голосування за вказане рішення (а.с.44-50, а.с.52). Разом з тим, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/123-21/7955-ПЧ від 25 листопада 2021 року за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 42021242210000015 від 17 червня 2021 року, підписи від імені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у стовбці «підпис» у поіменних голосуваннях депутатів сільської ради щодо рішень від 17 лютого 2020 року виконані не ними, а іншими особами, а підписи від імені [PERSON] у стовбці «підпис» у поіменних голосуваннях депутатів сільської ради щодо рішень від 11 червня 2020 року виконані не [PERSON] , а іншою особою. Вказаний висновок експертизи відповідає положенням статті 102 ЦПК України і підготовлений у рамках кримінального провадження №42021242210000015 від 17 червня 2021 року судовим експертом Хмельницького НДЕКЦ МВС Басюком М.В., який має відповідну освіту і освітньо-кваліфікаційний рівень, кваліфікацію і стаж експертної роботи, порушень порядку його отримання судом не встановлено. Крім того, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Про допустимість висновку експерта в кримінальній справі, як доказу в цивільній справі, зазначено в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у цивільній справі №461/3675/17, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не був ухвалений. Проведення почеркознавчих експертиз віднесено до компетенції судового експерта Басюка М.В., а складений ним висновок містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі. В той час відповідачем не доведено, що висновок експертизи є неналежним доказом, а саме, що він не стосується предмета доказування або одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Тому, цей доказ суд визнає належним та допустимим. Таким чином, досліджені судом докази свідчать про те, що за прийняття рішення 35 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради №22 від 17 лютого 2020 року про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність фактично проголосували лише один депутат: [PERSON] , а за прийняття рішення 37 сесії 7 скликання Губчанської сільської ради №20 від 11 червня 2020 року про затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] у власність земельної ділянки проголосувало лише четверо депутатів: [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,при необхідних семи голосів «за». Указане свідчить про те, що зазначені рішення сесії Губчанської сільської ради є такими, що не прийняті відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому не можуть розцінюватись як воля належного розпорядника земельною ділянкою, внаслідок чого з комунальної власності незаконно вибула земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 1,9288 га, кадастровий номер 6824289100:05:025:0358, яка була незаконно передана у приватну власність [PERSON] на підставі ст.118 ЗК України. Статтею 41 Конституції України, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Для витребування майна оспорювання рішень органів державної, виконавчої влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна, державного акту на право власності не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без пред`явлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване. З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що оскільки у встановленому законом порядку рішення про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу спірної земельної ділянки у власність не приймалось, відповідно [PERSON] набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6824289100:05:025:0358 незаконно, тому ця ділянка вибула із земель комунальної власності поза волею належного розпорядника і позовні вимоги щодо її витребування є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендар земельної ділянки безумовно є її володільцем, а відтак безпосередньо порушує права дійсного її власника. Оскільки [PERSON] отримав у приватну власність спірну земельну ділянку за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу, указана земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] , а з огляду на те, що останній у подальшому передав її у користування ТОВ «АГРО СТАР 2006» строком на 10 років, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню і в орендаря. З дня набрання чинності пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (тобто з 27 травня 2021 року) передано сільським, селищним, міським радам повноваження з розпорядження всіма землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів у межах відповідних територіальних громад, крім земель, які залишаються у державній власності. Відповідно до рішення сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №25/2/VIII від 04 січня 2021 року «Про реорганізацію сільських рад шляхом приєднання до Старокостянтинівської міської ради» Губчанська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області була реорганізована шляхом приєднання до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Таким чином, розпорядником спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6824289100:05:025:0358 є Старокостянтинівська міська рада Хмельницькій області, а отже дана земельна ділянка підлягає витребуванню у комунальну власність на користь вказаної територіальної громади. Повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом державної влади, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель сільськогосподарського призначення. З огляду на характер спірних правовідносин, встановлені судом обставини та застосовані правові норми, не встановлено факту невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Отже, винятковими випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Виходячи із контексту правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захист прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи. Звертаючись до суду із даним позовом, прокурор належним чином обґрунтував необхідність його звернення до суду, зокрема, повідомивши 24 березня 2023 року про виявлені факти неправомірного набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6824289100:05:025:0358 та наявності підстав для вжиття Старокостянтинівською міською радою заходів до поновлення інтересів територіальної громади. Разом з тим, Старокостянтинівська міська рада самоусунулась від здійснення заходів представницького характеру, спрямованих на усунення виявлених порушень та поновлення інтересів територіальної громади шляхом звернення до суду, про що прокуратуру було повідомлено відповідним листом від 29 травня 2023 року. Неналежне здійснення Старокостянтинівською міською радою своїх повноважень щодо витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння свідчить про наявність підстав, що визначені ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» для пред`явлення цього позову прокурором. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі даного позову Хмельницької обласною прокуратурою було сплачено 5 368 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №931 від 15 травня 2023 року, і позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідачів [PERSON] та ТОВ «АГРО СТАР 2006» на користь Хмельницької обласної прокуратури слід стягнути по 2 684 грн. (5 368 : 2 = 2684) судового збору з кожного.

Outcome: approved