Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача : Орган опіки та піклування Берегометської селищної ради, Вижницького району, Чернівецької області, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей ,- В позові вказує, що 01.10.2006 року уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у виконкомі Лукавецької сільської ради Вижницького райони Чернівецької області, актовий запис №11. Від шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, і рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.01.2011 року за її позовом шлюб розірвано, позивачка залишила шлюбне прізвище « [PERSON] ». Через деякий час після розірвання шлюбу відповідачка повернулася нього і [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] . Проте спільне життя з відповідачкою знову ж таки не склалося, шо привело до фактичного припинення будь-яких відносин. Спільні неповнолітні діти залишилися проживати з ним за місцем його реєстрації проживання за адресою: [ADDRESS] . 10 червня 2022 року між ними укладено договір про визначення місце, проживання дітей, здійснення батьківських прав та умови утримання і участь батьків у вихованні дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до договору у зв`язку з тим , що сторони як законні представники дітей не проживають спільно однією сім`єю за цим договором домовилися про те, що [PERSON] та [PERSON] будуть перебувати на утриманні батька, та виховуватися ним. Місце проживання дітей сторони визначили зареєстроване місце проживання батька. Умови для проживання дітей хороші. Діти мають окремі кімнати оснащені спальними місцями, робочим столом з комп`ютером та куточком для відпочинку. Наявні сезонний одяг та взуття відповідно до віку. Після розлучення діти залишилися проживати з ним , він самостійно займається їх вихованням, здоров`ям та утриманням. Умови проживання відповідають інтересам дітей. Житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , і в якому він з дітьми проживає, належить йому згідно договору дарування , що підтверджується копіями ВИТЯГУ про реєстрацію права власності на нерухоме майно №51229622 (кадастровий номерний знак 7320584000:04:002:0133) та №51229755 (кадастровий номерний знак 7320584000:04:002:0133), виданих 03.08.2023 року приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Штефюк О.О. . Зазначав, що працює по найму та виконує оздоблювальні роботи на будівництвах. Діти син [PERSON] та дочка [PERSON] фактично самі вирішили залишитися проживати з ним , однак у зв`язку з тим, що з відповідачкою не зважаючи на договір укладений стосовно визначення місця проживання, умов утримання та умов участі батьків у виховання спільних дітей батьків не можуть досягти згоди щодо визначення їх місця проживання, змушений звернутися з даним позовом до суду. Просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] з ним, їхнім батьком - [PERSON] , [INFO] за місцем проживання та реєстрації: [ADDRESS] . У судове засідання позивача не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До початку судового засідання позивач надіслав до суду заяву, у якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. До суду надіслала телефонограму в якій вказує, що між ними з позивачем дійсно виник спір з приводу місця проживання дочки. Просила здійснювати розгляд справи у її відсутність, оскільки вона перебуває за межами України. Представник третьої особи, Орган опіки та піклування Берегометської селищної ради Вижницького району, Чернівецької області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлений про час та місце розгляду справи. В адресованому клопотанні не заперечуює, щодо задоволення позову та просить справу розглядати у його відсутність. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, 01.10.2006 року уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у виконкомі Лукавецької сільської ради Вижницького райони Чернівецької області, актовий запис №11. В шлюбі [INFO] у них народився син - [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.01.2011 року за її позовом шлюб розірвано, позивачка залишила шлюбне прізвище « [PERSON] ». Через деякий час після розірвання шлюбу відповідачка повернулася нього і [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. 10 червня 2022 року між сторонами укладено договір про визначення місця, проживання дітей, здійснення батьківських прав та умови утримання і участь батьків у вихованні дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Однак сторони не досягли угоди , щодо місця проживання дітей. Згідно характеристики Берегометської селищної ради за №1-72 від 19.10.2023 року позивач веде належний догляд за дітьми забезпечує всім необхідним для нормального життя та розвитку . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав за №341452104 у власності позивача , житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Також згідно копії характеристики Берегометської селищної ради №1-72 від 19.10.2023 року позивач по місцю проживання характеризується позитивно . [PERSON] учень 11-А класу та [PERSON] учениця 5-Б класу, навчаються у Лукавецькому ліцеї Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, батько бере участь у вихованні дітей, що підтверджується копією довідки, виданої за № 90 від 18.10.2023 року директором ліцею [PERSON] . Згідно із актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи сім`ї [PERSON] від 02.11.2023 року №1-376 за адресою [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] разом із двома неповнолітніми дітьми проживають за вище зазначеною адресою. У будинку чисто, продукти харчування є у наявності, умови проживання задовільні. Позивач працює по найму та виконує оздоблювальні роботи на будівництві. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, …якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4). З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. У висновку органу опіки та піклування Берегометської селищної ради від 11.12.2023 року , зазначено , що на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при Берегометській селищній раді, яке відбувалося 06.12.2023 року по розгляду питання про надання висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини із батьком, було з`ясовано, що [PERSON] добре жити з батьком, вона і надалі має бажання проживати з ним. Стосовно старшого сина [PERSON] , [INFO] , враховуючи ст. 160 п.3 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, зі слів хлопчика він також хоче проживати разом з батьком [PERSON] . В адресованій суду заяві відповідачка вказує, що між ними з позивачем дійсно виник спір з приводу місця проживання дочки. Вказувала, що хотіла забрати дитину проживати за кордон, однак вона не погоджується та хоче проживати з батьком . Крім того судом встановлено, що на час розгляду справи по суті, мати виїхала за кордон , про що свічить інформація в телефонограмі , адресованій суду, а дитина проживає з батьком. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому, судом встановлено, що відповідач не заперечує факту проживання та перебування на вихованні з батьком спільної дитини. Враховуючи викладене, а також те, що позивач має матеріальну можливість для утримання дитини, працює по найму та матеріально забезпечує дитину, створив для неї належні побутові умови для проживання, забезпечив їй належне медичне обслуговування, займається її вихованням, те, що дитина в подальшому хоче проживати з батьком, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, беручи до уваги її малолітній вік, а також те, що дитина проживає з позивачем у звичних для неї умовах, ставлення матері, яка не заперечує, щоб дитина проживала з батьком , суд приходить до висновку про можливість визначення місця проживання дитини з позивачем. Що стосується вимог про визначення місце проживання сина [PERSON] , [INFO] дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки хлопчику виповнилося 14 років він сам може визначати з ким з батьків хоче проживати. Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного і

Outcome: partial