Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача, просять зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість зі сплати послуг по постачанню теплової енергії; стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь позивача 1172 грн. 69 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що до 11.07.2023 позивач був власником квартири [ADDRESS] , обладнаної індивідуальною системою опалення (газовим двоконтурним котлом) та відключеної від систем централізованого теплопостачання, постачання гарячої води будинку. Відповідач надавав позивачеві як споживачу «послуги з постачання теплової енергії», а позивач сплачував «плату за абонентське обслуговування (послугу з постачання теплової енергії)», «загальнобудинкові потреби на опалення», «опалення місць загального користування» за особовим рахунком [NUMBER] . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2022 у справі №463/1158/22, яке вступило в законну силу 11.08.2022, з позивача було стягнуто на користь відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період з жовтня 2019 року по 30.11.2021 в сумі 1324,87 грн. та судовий збір 761,33 грн., всього на загальну суму 2086,20 грн. В іншій частині позову про стягнення додаткових сум відповідачеві відмовлено. 27.12.2022 на виконання вищезазначеного судового рішення приватний виконавець Пиць А.А. в межах виконавчого провадження №70611108 стягнув з позивача на користь відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період з жовтня 2019 року по 30.11.2021 в сумі 1324,87 грн. та судовий збір 1522,66 грн., всього нa загальну суму 2847,53 коп., а 29.12.2022 цю суму грошових коштів перерахував відповідачеві. Отже, відповідач безпідставно отримав удвічі більшу суму судового збору, ніж мав би, у зв`язку з чим станом на 01.12.2021 заборгованість позивача перед відповідачем була не лише відсутньою, а вже відповідач мав заборгованість перед позивачем на суму 761,33 грн. Незважаючи на вищезазначене рішення суду, яке набрало законної сили, відповідач й надалі нараховував позивачеві неіснуючу заборгованість за період до 30.11.2021, надсилаючи повідомлення про оплату з некоректними даними. З такою заборгованістю позивач не погоджувався, неодноразово звертався до відповідача з проханням проведення перерахунку. Так, за період з 01.12.2021 по 11.07.2023 за особовим рахунком [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , було сплачено відповідачеві 3744,37 грн., 11.07.2023 позивачем було продано квартиру [ADDRESS] , однак станом на вказану дату з позивача на користь відповідача безпідставно стягнуто 761,33 грн. судового збору понад суму зазначену у судовому рішенні, та позивачем за послуги з постачання теплової енергії було переплачено відповідачеві 411,36 грн. (3744,37 грн. - 3333,01 грн. = 411,36 грн.). Таким чином, відповідач без достатньої правової підстави набув у позивача 1172,69 грн. (761,33 грн. + 411,36 грн.), яку просить стягнути з відповідача на підставі ст.1212 ЦК України, а також зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість зі сплати послуг по постачанню теплової енергії, оскільки відповідач належним чином не відреагував на звернення позивача. Ухвалою від 16.10.2023 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснити відповідачу право протягом зазначеного строку надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням відзиву до суду копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відзиву. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідач вправі пред`явити зустрічний позов у строк визначений для подання відзиву. Визначити позивачам п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня його отримання для подання заперечення, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, документи, на підтвердження чого додаються до відповіді на відзив та заперечення відповідно. Роз`яснити учасникам справи, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до Цивільного процесуального кодексу України обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відомості про вручення відповідачу копії ухвали в матеріалах справи відсутні, разом з тим представник відповідача ознайомлена з матеріалами справи в суді 30.11.2023, а тому скерований поштою 11.12.2023 відзив на позовну заяву поданий у визначені судом строки, тому суд відхиляє викладені у відповіді на відзив доводи позивача щодо подання відзиву поза межами строку, встановленого судом та не вбачає підстав для його повернення. Відповідач у відзиві, який надійшов на адресу суду 15.12.2023, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки незважаючи на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. перебувало виконавче провадження №70611108 з примусовим виконанням виконавчого листа № 463/1158/22 від 23.11.2022 Личаківського районного суду м. Львова про солідарне стягнення з позивачів на користь відповідача 1324,87 грн. та 761,33 грн. і 28.12.2022 приватним виконавцем дійсно було перераховано більшу суму на 761,33 грн., однак на вимогу приватного виконавця відповідачем до моменту ознайомлення з позовною заявою перераховано приватному виконавцю вказану суму, що підтверджується платіжним дорученням №23 234 про перерахунок 761,33 грн. на вказані виконавцем реквізити з призначенням платежу. З урахуванням наведеного вважає, що підстави для стягнення з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь позивачів 761,33 грн. надлишково стягнутих коштів виконавчого провадження №70611108 по справі №463/1158/22 немає, та з урахуванням вказаних обставин ЛМКП «Львівтеплоенерго» є неналежним відповідачем у даній справі. Також зазначає, що прорахована сума 411,36 грн. є невірною, що підтверджується розрахунком нарахувань за теплову енергію. Так загальна сума оплати за надану послугу з постачання теплової енергії складає - 4 323,03 грн. - 1324,87 грн. яких - це сума оплати згідно з рішення 463/1158/22 в залишку сума = 2998,16 грн - сума нарахувань станом та 1 травня 2023 року, яка була сплачена позивачами у травні 2023 року - із зазначенням: без вказівки періоду за який оплачується сума. За постачання гарячої води, станом на 01.08.2023 сума боргу складає 439,69 грн. Також вважає, що вимога споживача щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Окрім того виключення заборгованості з особового рахунку це прерогатива нових власників житла. Як зазначено позивачами - в липні 2023 року останні продали квартиру в той час, коли позовна заява була подана у вересні 2023 року, тобто на момент подання позовної заяви позивачі уже втратили право вимоги щодо особового рахунку [NUMBER] за адресою [ADDRESS] . В той же час матеріали справи не містять договору купівлі продажу квартири - [ADDRESS] , відповідно неможливо встановити момент переходу прав та зобов`язань до іншого власника. 19.12.2023 від представника відповідача надійшло заперечення, у якому представник відповідача повторно зазначає, що надлишково зараховані кошти у сумі 761,33 грн. в межах судової справи №463/1158/22 були ЛМКП «Львівтеплоенерго» повернуті на депозитний рахунок виконавця Пиця А.А., даний факт відповідачем підтверджено та не спростовано позивачем. Як уже було вказано у відзиві - приватний виконавець Пиць А.А. до подання позовної заяви [PERSON] та [PERSON] звернувся до ЛМКП «Львівтеплоенерго» з відповідною вимогою, яка була виконана. Надлишково стягнутих коштів в сумі 761,33 грн. за виконавчим листом №463/1158/22 у відповідача більше немає, відтак вважає, що позивачам слід звернутися до приватного виконавця Пиця А.А. для отримання таких коштів. Також звертає увагу, що позивачі не надали суду жодних доказів того, що вирахувана ними сума 411,36 грн. була зарахованою за період до 30.11.2021. Відповідно враховуючи, що дана сума була добровільно сплачена до ЛМКП «Львівтеплоенерго» позивачами, які на той момент були власниками квартири та користувалися наданими їм послугами з постачання теплової енергії у період з 01.12.2021 по 01.08.2023 підстав для повернення заявленої суми у позивачів недостатньо. Враховуючи вищевикладене, на думку ЛМКП «Львівтеплоенерго» вимоги [PERSON] та [PERSON] не можуть заслуговувати на увагу, оскільки є надуманими, безпідставним та таким, що суперечать встановленим вимогам закону та наведеному вище, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2022 у справі №463/1158/22 за позовною заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період з 01.02.2016 по 30.11.2021 в сумі 3479 грн. 55 коп., інфляційні втрати в сумі 635 грн. 67 коп. та 3% річних в сумі 202 грн. 24 коп., яке не оскаржувалось та набрало законної сили, ухвалено позов задовольнити частково.; Стягнути солідарно з [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2019 року по 30.11.2021 в сумі 1324 грн. 87 коп. (одна тисяча триста двадцять чотири гривні вісімдесят сім копійок).; В задоволенні решти позовних вимог відмовити.; Стягнути солідарно зі [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 761 грн. 33 коп. (сімсот шістдесят одну гривню тридцять три копійки) судових витрат. При цьому, оскільки відповідачі заявили про застосування позовної давності, а представником позивача не представлено суду доказів поважності пропуску такого, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, які нараховані на суму 1825 грн. 86 коп. за період до січня 2019 року, слід відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Не знайшов суд і підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів нарахованої вартості послуги з опалення місць загального користування за період з січня по квітень 2019 року в сумі 328 грн. 82 коп. (з урахуванням корекції, проведеної у лютому 2019 року), оскільки позивачем не доведено, що ним здійснено заходи з утеплення місць загального користування, в той час як згідно з п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, на які посилається позивач, у разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. В той же час як вбачається з представлених сторонами відомостей про нарахування та оплату послуг відповідачем не проведено перерахунок заборгованості та до складу такої надалі включаються нарахування, проведені за період, у стягненні заборгованості за який було відмовлено вищевказаним рішенням суду, у зв`язку з чим незважаючи на проведені позивачами у травні 2023 року оплати за житлово-комунальні послуги на суму 3744,37 грн., що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.11, 12), відповідачем і надалі вказується про наявність заборгованості. Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги в частині покладення на Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» обов`язку виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість зі сплати послуг по постачанню теплової енергії станом на 11.07.2023. При цьому, суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що такий обраний спосіб захисту не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав, оскільки застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс 18); від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187 гс 18); від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338 цс 18); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364 цс 19); від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-84 гс 20). Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53 цс 21), вирішуючи справу хоча і з іншим предметом позову, аніж у справі, яка переглядається Верховним Судом, проте щодо подібного способу судового захисту, зазначила, що за умови визнання недійсною умови кредитного договору про плату за управління кредитом, є підстави задовольнити вимогу про зобов`язання банку перерахувати кредитну заборгованість позивача. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України), а її задоволення ефективно захистить позивача у спірних правовідносинах (пункт 54). У пункті 58 вказаної постанови зазначено, що задоволення вимоги боржника про зобов`язання кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір), може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу. Крім цього, сторонами визнано, що на виконання рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2022 у справі №463/1158/22 приватний виконавець Пиць А.А. в межах виконавчого провадження №70611108 стягнув з позивача на користь відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період з жовтня 2019 року по 30.11.2021 в сумі 1324,87 грн. та судовий збір 1522,66 грн., всього нa загальну суму 2847,53 коп., що на 761,33 грн. перевищує суму, стягнуту рішенням суду, а 29.12.2022 приватний виконавець перерахував кошти відповідачеві. Також за період з 01.12.2021 по 11.07.2023 за особовим рахунком [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , було сплачено відповідачеві 3744,37 грн., внаслідок чого позивачем за послуги з постачання теплової енергії було переплачено відповідачеві 411,36 грн. (3744,37 грн. - 3333,01 грн. = 411,36 грн.). Таким чином, відповідач без достатньої правової підстави набув у позивача 1172,69 грн. (761,33 грн. + 411,36 грн.). Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач всупереч вимогам ст.1212 ЦК України отримані від позивача без достатньої правової підстави грошові кошти в сумі 1172,69 грн. позивачу не повернув, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення таких з відповідача на користь позивачів також підлягають до задоволення. При цьому, оскільки відповідачем визнано, що приватним виконавцем в ході примусового виконання рішення суду 28.12.2022 дійсно було перераховано відповідачу та ним отримано більшу суму на 761,33 грн., а вимога виконавця про повернення такої надійшла відповідачу ще 13.01.2023, однак до звернення позивачів до суду так і не була виконаною відповідачем, суд відхиляє доводи останнього, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є неналежним відповідачем у даній справі та підстави для стягнення з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь позивачів 761,33 грн. надлишково стягнутих коштів виконавчого провадження №70611108 по справі №463/1158/22 немає. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору, такий в сумі 2147 грн. 20 коп. (1073 грн. 60 коп. за звернення із позовними вимогами майнового характеру + 1073 грн. 60 коп. за звернення із позовними вимогами немайнового характеру) слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved