Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-20 00:00:00

представник позивача\~звернувся до\~суду із\~позовом про\~стягнення шкоди,\~заподіяної внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка відбулась\~11\~лютого 2018\~року,\~в розмірі\~140\~353\~грн. Від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява про стягнення моральної шкоди в розмірі 140\~000 грн. Позов Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» мотивує тим, що 11 лютого 2018 року по автодорозі «Львів - Рава-Руська» 6 км+480 м, керуючи автомобілем марки «МІЦУБІСІ», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (далі - Відповідач) здійснено ДТП, у результаті якої застрахований позивачем автомобіль марки «БМВ», д.н. [NUMBER] , що належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», під керуванням водія [PERSON] отримав механічні ушкодження. Відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2018 р., ДТП мала місце з вини відповідача - [PERSON] . ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 240 353 грн. 87 коп. В зв`язку з одержанням страхувальником від позивача страхового відшкодування за договором майнового страхування, право вимоги страхувальника до винної особи перейшло до позивача. Оскільки, автомобіль марки «МІЦУБІСІ», д.н. [NUMBER] , був забезпечений, а цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент ДТП, була застрахована в СК «УНІКА» за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АК/7421154, то позивач звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування до СК «Універсальна» у розмірі 100 000 грн. згідно умов договору страхування. Зважаючи на те, що відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2018 року, відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому саме вона має сплатити понесені позивачем витрати по відшкодуванню шкоди, яка була завдана в результаті ДТП, що трапилась 11 лютого 2018 року з вини відповідача. З цього приводу позивач звертався до відповідача з письмовою претензією про відшкодування шкоди, проте кошти не сплачені. Ухвалою від 02 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява. В такій зазначає, що первісний позов заперечує. Вважає, що повідомлення про ДТП містить виправлення в даті, таке було подано на 7 день після ДТП. Факт виправлення може бути становлений на підставі дослідження витребуваного судом оригіналу повідомлення про страхову подію, відібрання вільних, умовно-вільних експериментальних взірців підпису водія [PERSON] , проведення судово-почеркознавчої експертизи. Окрім цього, в повідомленні про страхову подію неправильно вказаний час в графі "Опис пригоди (пояснення) - Час" - 21 год 10 хв, тоді як згідно з постановою Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2018 р., довідкою Управління патрульної поліції у Львівській області від 23.03.2018 р. №3018045388657634, Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №129951 від 11.02.2018 р. дорожньо-транспортна пригода мала місце о 17 год. Також матеріали позову не містять докази того, що саме станом на 11.02.2018 року автомобіль марки "BMW X6 (Е72)" («БМВ»), реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований. Позивачем також порушено вимоги пп.9.2.1.1. та 9.2.1.2. Генеральної угоди №250542761.17 від 17.03.2017 р., а саме страховик ПрАТ АСК "ІНГО" відшкодував витрати безпосередньо ТЗОВ "Арія Моторс", а не страхувальнику/вигодонабувачу - ТзОВ "УЛФ-ФІНАНС". Не можуть бути розцінені як достовірні, належні та достатні докази по справі відповідно до вимог ст. ст. 78,\~79,\~80 ЦПК України страхові акти №1640364 від 22.02.2018 р. та №1640375 від 22.02.2018 р. З матеріалів справи вбачається, що на місце дорожньо-транспортної пригоди був викликаний аварійний комісар [PERSON] , яким складено аварійний рапорт. Проте, аварійний сертифікат, як цього вимагає закон, складений аварійним комісаром [PERSON] , в матеріалах справи відсутній. Наявні страхові акти не підписані членами комісії Руликовським А.., [PERSON] та [PERSON] , тому не можуть вважатись належним доказом. Аварійний рапорт, який міститься в матеріалах справи, не є повним і достовірним. B аварійному рапорті не відображені пошкодження автомобіля марки "Volkswagen Golf Sportsvan" ("Фольксваген"), реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та пошкодження автомобіля марки "Mitsubishi ASX", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відсутні мої підписи та підписи [PERSON] . Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА", з якою у відповідача був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №014070/4600/0000075 від 23.08.2017 р., виплатило страхове відшкодування як власнику автомобіля марки "BMW X6 (E72) " («БМВ») , реєстраційний номер [NUMBER] , так і власнику автомобіля марки "Volkswagen Golf Sportsvan" ("Фольксваген"), реєстраційний номер [NUMBER] . Представлені суду документи про проведення ТОВ "Арія Моторс" ремонту автомобіля марки "BMW X6 (Е72) " («БМВ»), реєстраційний номер [NUMBER] , а саме: рахунок № [NUMBER] від 13.02.2018, рахунок № [NUMBER] від 13.02.2018, наряд-замовлення №АР00031257 від 23.03.2018, видаткова накладна №4261 від 29.03.2018, не відповідають вимогам Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, які затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 №615, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2014 р. за №1609/26386. Відповідно до п.3. розділу III вказаних Правил послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ (колісних транспортних засобів) чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо). Наряд-замовлення №АР00031257 від 23.03.2018 містить посилання на угоду без номеру від 22.01.2018, проте сама угода в матеріалах справи відсутня. Виникає питання, що це за угода без номеру від 22.01.2018, укладення якої на ремонт пошкодженого автомобіля передувало даті його ушкодження (ДТП мало місце 12.02.2018 р.). Акт передавання-приймання автомобіля марки "BMW X6 (E72)" («БМВ»), реєстраційний номер [NUMBER] , в матеріалах справи відсутній. Також жоден\~з перелічених\~документів (рахунок\~№BMW-002559\~від 13.02.2018,\~рахунок № [NUMBER] \~від 13.02.2018,\~наряд-замовлення\~№АР00031257\~від 23.03.2018,\~видаткова накладна\~№4261\~від 29.03.2018\~замовником (клієнтом,\~водієм, страховиком, страхувальником/вигодонабувачем, уповноваженою особою) не підписаний. B матеріалах справи відсутні: акт передавання- приймання автомобіля марки "BMW X6 (Е72)" («БМВ»), реєстраційний номер [NUMBER] , після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; рахунок-фактура; податкова накладна. В наряді- замовленні AP00031257 від 23.03.2018 відсутній підпис замовника як зазначено вище. Документи, що підтверджують оплату послуг (платіжні доручення №2696 від 06-го березня 2018 р. та № 690 від 12-0 березня 2018 р.) не підтверджені банківськими виписками (дебетово-кредитовими оборотами). Виникає питання, чому оплата ремонту автомобіля марки "BMW X6 (E72)" («БМВ»), реєстраційний номер [NUMBER] , здійснена не після ремонту (а в наряді-замовленні №АР00031257 від 23.03.2018 вказано, що даний документ має юридичну силу акта виконаних робіт), а до ремонту. Рахунок №BMW-002559 від 13.02.2018 суперечить видатковій накладній №4261 від 29.03.2018. Так, вказаний рахунок має 49 позицій запасних частин, вузлів та агрегатів автомобіля, які мають бути замінені, на суму 225\~726, 39 грн., годі як у видатковій накладній зазначені 53 позиції запасних частин, вузлів та агрегатів на ту саму суму 225\~726, 39 грн. За таких обставин вважає, що рахунок №BMW-002559 від 13.02.2018, рахунок № [NUMBER] від 13.02.2018, наряд-замовлення №АР00031257 від 23.03.2018, видаткова накладна №4261 від 29.03.2018, платіжні доручення №2696 від 06-го березня 2018 р. та №690 від 12-0 березня 2018 р. не можуть бути розцінені як достовірні, належні та достатні докази по справі відповідно до вимог ст.ст. 78,\~79,\~80 ЦПК України. Відповідач також вимагає передати йому пошкоджене майно, позаяк відповідно до ч. 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 р. постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Розмір шкоди, яку просить стягнути позивач, розрахований без урахування зносу. Також, автомобіль марки "BMW X6 (Е72)" («БМВ»), реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, як вбачається з доданих до справи фотографій, зроблених без участі відповідача, невідомо ким, невідомо коли, і невідомо де (тобто не на місці дорожньо-транспортної пригоди) мав пробіг 104\~799 км. За таких умов для відшкодування шкоди має бути врахований знос транспортного засобу, для чого необхідно представити суду автотоварознавчий висновок (дослідження) або експертизу. В матеріалах справи Акт автотоварознавчого дослідження (висновок) або експертизи відсутній. Перелік пошкоджень автомобіля марки "BMW X6 (Е72)" («БМВ»), реєстраційний номер [NUMBER] , згідно з схемою місця ДТП, яка міститься в матеріалах справи №463/921/18, провадження №3/463/453/18, значно менший переліку пошкоджений деталей, вузлів та агрегатів, які містяться в рахунку №BMW-002559 від 13. 02.2018 тa y видатковій накладній №4261 від 29.03.2018. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, ст. 28 ЦК України не можуть бути розцінені як беззаперечні доводи моєї вини у ДТП довідки НПУ про ДТП №3018045388657634 та постанова Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2018 р., позаяк прізвище відповідача [PERSON] , тоді як у вказаних документах винною особою визнана [PERSON] . Також, протиправними діями позивача, відповідачу [PERSON] , завдано значної моральної шкоди. Протиправні дії позивача полягають в тому, що він на підставі підроблених, недостовірних, неналежних та недостатніх документів виплатив страхове відшкодування, якого не мав права виплачувати. Протиправні дії позивача полягають також в тому, що майже через півтора року після дорожньо-транспортної пригоди і більш ніж через рік після виплати страхового відшкодування заявив до відповідача майнову претензію у розмірі, який значно перевищує дійсні реальні збитки, на підставі підроблених, недостовірних, неналежних та недостатніх документів Протиправні дії позивача полягають також в тому, що майже через два з половиною роки після дорожньо-транспортної пригоди і більш ніж через два роки після виплати страхового відшкодування заявив до мене величезний майновий позов на підставі підроблених, недостовірних, неналежних та недостатніх документів. Внаслідок протиправних дій позивача у мене сталися розлади здоров`я через душевні страждання психологічні переживання, викликані негативними емоціями. Розмір завданої мені моральної шкоди оцінює в сумі 140\~000 грн., яку просить стягнути з позивача. Від позивача до суду надійшов відзив на зустрічний позов. Вимоги відповідача, викладені у зустрічній позовній заяві, не визнає повністю. Відповідно до п. 7.2.13. Генеральної угоди N? 250542761.17 від 17.03.2017 р., укладеною між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (з 30.03.2020 р. Позивач за основним позовом змінив назву з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», реорганізація, ліквідація не проводилась) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» (надалі - Генеральна угода) «Страхувальник, Водій чи їх представник зобов`язані письмово оформити заяву про страховий випадок не пізніше 3-х (трьох) робочих днів з моменту його настання». На підтвердження виконання зазначеної умови Генеральної угоди, АТ «СК «ІНГО» надало разом із позовною заявою копію Повідомлення про страхову подію, в якому зазначено дату пригоди «11.02.2018 р.» та дату оформлення «12.02.2018 р.», тобто на наступний день після настання страхової події. Жодним чином виправлення у Повідомлення про страхову подію не вносилися, а твердження відповідача за основним позовом ґрунтуються лише на припущеннях, які непідтверджені доказами. Щодо твердження відповідача за основним позовом щодо неправильного вказання водієм часу у повідомленні про страхову подію у графі «Опис пригоди (пояснення): «Дата пригоди 11.02.2018 р. Час 21.10, год.», то у поясненнях водія Т3 ВМ [NUMBER] , оформлені 11.02.2018 р., [PERSON] зазначив, що він «припаркував автомобіль на території автостоянки заправної станції SOCAR. Приблизно в 6.00 год ранку. Коли повернувся 11.02.2018 р. приблизно в 21.00) виявив пошкодження передньої частини автомобіля, які нанесені впавшим стовпом зовнішнього освітлення АЗС. Впав стовп за даними свідків внаслідок наїзду автомобіля Міцубісі АСХ номер [NUMBER] ». Виходячи з вищезазначеного, водій Т3 ВМ АА7727 [PERSON] зазначив у Повідомленні час (21.10 год), коли він повернувся до транспортного засобу і виявив (побачив) на ньому пошкодження. А саме час скоєння дорожньо-транспортної пригоди (17.00 - згідно постанови Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2018 р. та 17:01 - згідно довідки НУ про ДТП №3018045388657634) був невідомий для водія ТЗ BMW [NUMBER] . Таким чином, трактування Відповідача за основним позовом щодо неправильного вказання водієм ТЗ В [NUMBER] часу у Повідомленні про страхову подію є недоречним і не відповідає дійсності. Окрім цього, початок періоду страхування КАСКО ТЗ BMW [NUMBER] (графа 2-14 реєстру) зазначено «14.06.2017», а закінчення періоду страхування КАСКО (графа 2-15 реєстру) зазначено «13.06.2018 р.». На підтвердження цього, позивач надав суду оригінал реєстру, у якому відсутня описка щодо періоду страхування застрахованого ТЗ BMW AA\~7727\~MT, а відповідач за основним позовом навмисно перекручує факти, намагаючись ввести суд в оману. Щодо відсутності в матеріалах справи Додатку №1 до Генеральної угоди №250542761.17 від 17.03.2017 р. то позивач надає суду копію Додатку №1 до Генеральної угоди №250542761.17 від 17.03.2017 р. «Процедура врегулювання збитків з УЛФ-Фінанс». Таким чином, твердження відповідача щодо суперечностей та неповноти Генеральної угоди №250542761.17 від 17.03.2017 р. та Реєстру застрахованих ТЗ №04_17 від 30.06.2017 р. не відповідають дійсності, і є достовірними, належними та достатніми доказами по справі відповідно до вимог ст.ст. 78, 79, 80 ЦПК України. Щодо надання доказів сплати страхових платежів на період страхування ТЗ BMW [NUMBER] , а саме банківські виписки (дебетово-кредитові обороти), які б підтверджували зазначені платежі, то правовідносини між Позивачем за основним позовом (Страховик) та застрахованою ним особою (Страхувальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС»), як між Страховиком та Страхувальником, зокрема, щодо сплати страхових платежів, не є предметом розгляду в даній судовій справі. Щодо твердження відповідача, що позивач за основним позовом порушив пл.9,2.1,1., 9.2,1.2. Генеральної угоди №250542761.17 від 17.03.2017 р. не відповідають дійсності, оскільки позивач здійснив відшкодування, передбачені умовами Угоди відповідно до пп.9.1.1.3, а саме «страховиком організаціям і підприємствам, що приймають участь в організації та здійсненні евакуації ТЗ з місця страхового випадку, товарознавчій або експертній оцінці збитку, ремонті транспортного засобу тощо». Таким чином позивач діяв відповідно до умов Генеральної угоди № 250542761.17 від 17.03.2017 р. і здійснив страхове відшкодування ТОВ «Арія Моторс», яке і приймало участь у ремонті Т3 BMW AA7727MT. Щодо страхових, які не підписані членами комісії [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , то відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»: «здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком». Таким чином, Позивач за основним позовом згідно, зазначеної вище норми, самостійно визначив форму страхового акту і для виплати страхового відшкодування було достатньо підпису одного із членів комісії, зазначених у страхових актах №1640364 від 22.02.2018 р. та №1640375 від 22.02.2018 р. Щодо Рапорту аварійного комісара від 11.02.2018 р., то 11.02.2018 р. аварійний комісар [PERSON] відповідно до п. 21 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою КМУ від 05.01.1998 р. «у разі потреби аварійний комісар складає рапорт, в якому докладно описує обставини та причини настання страхового випадку», склав Рапорт аварійного комісара (копія була надана, де докладно описав обставини та причини настання страхового випадку, а саме: тип події, дата, час, адреса події, учасників події (ТЗ, д/н, ОСЦІВ, КАСКО, назва СК, хто керував ТЗ, №тел., Страхувальника), обставини події, схему місця події, зовнішні пошкодження ТЗ, на кого з учасників ДТП складено протокол, підписи Страхувальника та аварійного комісара. Таким чином, твердження відповідача, що Рапорт аварійного комісара не є повним та достовірним не відповідає дійсності, оскільки Рапорт аварійного комісара від 11.02.2018 р. містить всі необхідні дані та підписи. Щодо твердження відповідача про укладення Договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 014070/4600/0000076 від 23.08.2017 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (надалі - ПрАТ «СК «УНІКА») і [PERSON] (Відповідач за основним позовом) та виплату страхового відшкодування як власнику автомобіля марки BMW AA7727MT, так і власнику автомобіля марки «ФОЛЬЦВАГЕН» [NUMBER] , зазначає, що позивач звернувся із запитом (електронний запит) до ПрАТ «СК «УНІКА» щодо укладення зазначеного вище Договору. Із відповіді, отриманої від ПрАТ «СК «УНІКА» встановлено, що на момент ДТП 11.02.2018 р. по ТЗ «МІЦУБІСІ» д/н [NUMBER] було укладено два діючі договори: 1) №014070/4600/0000076 - договір КАСКО, що покриває шкоду лише по ТЗ «МІТЦУБІСІ» д/н [NUMBER] ; 2) АК 7421154 - договір ОСЦПВ, що покриває шкоду третім особам в ліміті 100 000 грн. ПрАТ «СК «УНІКА» по договору ОСЦІВ (N? АК/7421154) окрім покриття шкоди в межах ліміту BMW AA7727MT, виплатило страхове відшкодування власнику пошкодженого ТЗ «ФОЛЬЦВАГЕН» [NUMBER] та власнику пошкодженої внаслідок ДТП електроопори. Діючих на момент події 11.02.2018 р. договорів ДСЦПВ укладено не було. Таким чином, ПрАТ «СК «УНІКА» підтвердило, зазначені у основній позовній заяві №1962 від 13.08.2020 р. відомості, що розмір заподіяних відповідачем за основним позовом збитків, перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом №AM/7421154 (100 000 грн), то відповідно до ст. 1194 ЦК України на відповідача за основним позовом покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 140\~353 грн. 87 коп. (240 353 грн. 87 коп. - 100 000 грн. 00 коп.). Щодо не підписання Страхувальником (ТОВ «УЛФ - ФІНАНС») рахунків ТОВ «Арія Моторс» №BMW-002559 та №АР00030463 від 13.02.2018 р., видаткової накладної (акт виконаних робіт) № 4261 від 29.03.2018 р. та наряду-замовлення (акт виконаних робіт) №АР00031257 від 23.03.2018 р. повідомляє наступне. Відповідно до Листа Міністерства фінансів Україні від 16.02.2017 р. № 31-11410-06-05/4339, «рахунок-фактура може бути складений у паперовій або в електронній формі та повинен мати реквізити, які надають можливість ідентифікувати господарську операцію та її учасників, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено рахунок-фактуру; назву контрагента; зміст й обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис або інші дані, що надають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь в оформленні рахунка-фактури.» Відповідно до умов, зазначеного вище Листа Міністерства фінансів України, у Страхувальника не виникає обов`язку підписувати рахунки ТОВ «Арія Моторс» № BMW-002559 та №AP00030463 від 13.02.2018 р. Щодо не підписання Страхувальником видаткової накладної (акт виконаних робіт) №4261 від 29.03.2018 р. та наряду-замовлення (акт виконаних робіт) №АР00031257 від 23.03.2018 р., то хоч акти виконаних робіт і не підписані Страхувальником, роботи вважаються виконаними. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту, визнані судом обґрунтованими. Ні Страховиком, а ні Страхувальником, а ні ТОВ «Арія Моторс» не ставилися вимоги про визнання акту виконаних робіт недійсним, а тому Відповідачем за основним позовом не доведено факту невиконання робіт. Щодо Акту передавання-приймання ТЗ «БМВ», д/н [NUMBER] , так сам факт надання ТОВ «Арія Моторс» видаткової накладної (акт виконаних робіт) №4261 від 29.03.2018 р. та наряду-замовлення (акт виконаних робіт) №АР00031257 від 23.03.2018 р. і є доказом передавання-приймання ТЗ. Окремо повідомляємо, що ТОВ «Арія Моторс» не передавали у власність позивача за основним позовом складові частини, деталі та обладнання, відносно яких страхове відшкодування виплачене в повному обсязі, оскільки характер пошкоджень відповідав тому, що такі складові частини, деталі та обладнання були знищені (утилізовані). Щодо виплати страхового відшкодування, то Позивач за основним позовом повідомляє наступне. Страховими актами №1640364 та № 1640375 від 22.02.2018 р. АТ «СК «ІНГО» визначило вартість відновлювального ремонту автомобіля Страхувальника на підставі даних вищевказаних рахунків ТОВ «Арія Моторс» №BMW-002559 та № АР00030463 від 13.02.2018 р., що не суперечить ні умовам договору страхування, ні Закону України «Про страхування», оскільки норми останнього не містять положень, які б зобов`язували страховика визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням лише даних автотоварознавчого дослідження. Натомість положеннями статті 9 вищевказаного Закону передбачено, що розмір страхової суми, яка виплачується при настанні страхового випадку, визначається за домовленістю між Страховиком та Страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При цьому страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Аналогічна норма міститься і в частині 3 статті 988 ЦК України, відповідно до якої страхова виплата за договором страхування не може перевищувати реальних збитків. Визначення вартості відновлювального ремонту на підставі даних рахунків ТОВ «Арія Моторс» № BMW-002559 та № АР00030463 від 13.02.2018 р. узгоджується і з положеннями частини 2 статті 1192 ЦК України, відповідно до яких розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач за основним позовом виконав свої зобов`язання по виплаті страхового відшкодування шляхом перерахування безготівкових коштів в розмірі 240 353 грн. 87 коп. на рахунок ТОВ «Арія Моторс», що підтверджується платіжним дорученням №2696 від 06.03.2018 р. та №690 від 12.03.2018 р. Щодо твердження Відповідача за основним позовом про те, що Довідка НПУ про ДТП №3018045388657634 та постанова Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2018 р. (справа №463/921/18) не можуть бути розцінені як беззаперечні доводи вини [PERSON] у ДТП, яка трапилась 11.02.2018 р. не відповідає дійсності і Позивач категорично заперечує проти такого тлумачення Відповідачем за основним позовом з огляду на наступне. По перше, Довідка НПУ про ДТП №3018045388657634 та постанова Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2018 р. були складені на підставі документів, що підтверджують особу і які ж сама [PERSON] надавала при оформленні ДТП та при розгляді адміністративної справи №463/921/18 в суді. По друге, у постанові Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2018 р. (справа №463/921/18) зазначено ІПН [PERSON] , а саме: [NUMBER] . Такий самий ІПН (3082807840) сама ж Відповідач за основним позовом зазначає у своїй зустрічній позовній заяві. По третє, Позивач за основним позовом надає суду для приєднання до матеріалів справи копії посвідчення водія [PERSON] та свідоцтва про реєстрацію ТЗ «МІЦУБІСІ», д.н. [NUMBER] , де зазначено ПІБ - [PERSON] . По четверте, відповідач за основним позовом могла змінити прізвище [PERSON] на [PERSON] вже після ДТП (11.02.2018 р.), про що Позивачеві за основним позовом не могло бути відомо на момент звернення до суду із позовною заявою №1962 від 13.08.2020 р. Щодо стягнення з позивача за основним позовом моральної шкоди у розмірі 140 000 грн. позивач за основним позовом вважає незаконним, необґрунтованим та заперечує повністю з огляду на наступне. Слід зазначити, що: по перше, Генеральною угодою № 250542761.17 від 17.03.2017 р. не передбачено обов`язку страховика (АТ «СК «ІНГО») здійснювати відшкодування моральної шкоди у разі порушення ним зобов`язання, по друге, відповідач за основним позовом - [PERSON] не є стороною (Вигодонабувачем) по вищезазначеній угоді. Страховик не є заподіювачем шкоди в розуміння ст.ст. 23, 1167 ЦК України, Страховик (Позивач за основним позовом - АТ «СК «ІНГО») не порушив жодних зобов`язань відносно відповідача за основним позовом, остання не довела наявність розладів здоров`я, душевних страждань, психологічних переживань та розміру завданої моральної шкоди, відповідно підстав для відшкодування моральної шкоди у АТ «СК «ІНГО» немає. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18 травня 2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до [PERSON] про відшкодування шкоди та зустрічним позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», третя особа Акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» про стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала аналогічні пояснення. Проти зустрічного позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на зустрічний позов. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися повторно, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, оскільки обоє перебувають за кордоном. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (з 30.03.2020 р. Позивач за основним позовом змінив назву з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», реорганізація, ліквідація не проводилась) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС» було укладено генеральну угоду №250542761.17 від 17.03.2017 р., згідно умов якої було застраховано транспортний засіб "BMW X6 xDrive 30d", реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно оригіналу реєстру застрахованих ТЗ №04_17 від 30.06.2017 (а.с.138), початок періоду страхування КАСКО ТЗ BMW [NUMBER] (графа 2-14 Реєстру) зазначено «14.06.2017», а закінчення періоду страхування КАСКО (графа 2-15 Реєстру) зазначено «13.06.2018». Суд погоджується з доводами представника позивача щодо того, що докази сплати страхових платежів на період страхування ТЗ BMW [NUMBER] , а саме банківські виписки (дебетово-кредитові обороти), які б підтверджували зазначені платежі, значення для суду не мають, оскільки правовідносини між позивачем за основним позовом та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЛФ-ФІНАНС», як між страховиком та страхувальником, зокрема, щодо сплати страхових платежів, не є предметом розгляду в даній судовій справі. Згідно довідки НПУ про дорожньо-транспортну пригоду №3018045388657634 (а.с.44), 11 лютого 2018 року по автодорозі «М-09 Львів - Рава-Руська» 6 км + 480, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: "BMW X6 xDrive", реєстраційний номер [NUMBER] , "Mitsubishi Invite", реєстраційний номер [NUMBER] , та "Volkswagen Golf Sportsvan", реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у тому, що [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Мітсубісі», н.з. [NUMBER] , 11.02.2018 року о 17:00 год. на автодорозі «Львів-Рава-руська» 6 км + 480 м не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, не впоралась з керуванням, виїхала за межі проїжджої частини та здійснила наїзд на перешкоду металевий стовп, який внаслідок пошкодження контактує з припаркованим автомобілем «БМВ», н.з. [NUMBER] , та автомобілем «Фольксваген», н.з. [NUMBER] , завдавши їм механічних пошкоджень, чим порушила вимоги п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР України. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається із копії повідомлення про страхову подію від 12 лютого 2018 року (а.с.45), водій автомобіля «БМВ», н.з. [NUMBER] , звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» із відповідним повідомленням. Суд вважає, що твердження відповідача щодо наявності виправлення в даті підписання, а відтак підробки документу, ґрунтуються на припущеннях, жодними належними та достатніми доказами не підтверджуються. Також суд погоджується із доводами представника позивача щодо того, що час вчинення дорожньо-транспортної пригоди (17.00 - згідно постанови Личаківського районного суду м. Львова від 13.04.2018 р. та 17:01 - згідно довідки НУ про ДТП №3018045388657634) міг бути невідомим водію [PERSON] , оскільки він не був присутній безпосередньо при такому, натомість повернувся до транспортного засобу і виявив (побачив) на ньому пошкодження, згідно його письмових пояснень саме о 21.10 год. Також, як вбачається із матеріалів справи, на підставі рахунків ТОВ «Арія Моторс» №BMW-002559 та №AP00030463 від 13.02.2018 р., відповідно до страхових актів №1640364 та №1640375 від 22.02.2018 р. було сплачено ТОВ «Арія Моторс» страхове відшкодування в розмірі 240\~353,87 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №2696 від 06.03.2018 р. та №690 від 12.03.2018 р. Відповідно до положень пункту 9.2.1 Генеральної угоди №250542761.17 від 17.03.2017 року, відшкодування передбачених умовами Угоди витрат Страхувальника, пов`язаних з страховим випадком здійснюється: 9.2.1.1. Страховиком Страхувальнику/Вигодонабувачу, якщо обсяг витрат погоджений з Страховиком та сплачений за рахунок Страхувальника; 9.2.1.2. Страховиком Страхувальнику/Вигодонабувачу, якщо виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі акта автотоварознавчого дослідження/експертизи чи рахунків СТО, при цьому сума ПДВ не відшкодовується, якщо виплата здійснюється безпосередньо Вигодонабувачу на банківський рахунок. Сума ПДВ відшкодовується Страхувальнику або Вигодонабувачу після надання Страховику відремонтованого Т3 та платіжно-касових документів по ремонту ТЗ, які підтверджують факт сплати суми; 9.2.1.3. Страховиком організаціям і підприємствам, що приймають участь в організації та здійсненні евакуації ТЗ з місця страхового випадку, товарознавчій або експертній оцінці збитку, ремонті транспортного засобу тощо. Страховими актами №1640364 та №1640375 від 22.02.2018 р. АТ «СК «ІНГО» визначило вартість відновлювального ремонту автомобіля страхувальника на підставі даних вищевказаних рахунків ТОВ «Арія Моторс» №BMW-002559 та №АР00030463 від 13.02.2018 р., що не суперечить умовам договору страхування, так і Закону України «Про страхування», оскільки норми останнього не містять положень, які б зобов`язували страховика визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням лише даних автотоварознавчого дослідження. Натомість положеннями статті 9 вищевказаного Закону передбачено, що розмір страхової суми, яка виплачується при настанні страхового випадку, визначається за домовленістю між Страховиком та Страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При цьому страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Аналогічна норма міститься і в частині 3 статті 988 ЦК України, відповідно до якої страхова виплата за договором страхування не може перевищувати розміру реальних збитків. Визначення вартості відновлювального ремонту на підставі даних рахунків ТОВ «Арія Моторе» №BMW-002559 та №АР00030463 від 13.02.2018 р. узгоджується і з положеннями частини 2 статті 1192 ЦК України, відповідно до яких розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Жодних належних та достатніх доказів невідповідності визначеного розміру страхового відшкодування, наявності пошкоджень чи проведених ремонтних робіт відповідач не надає, клопотань про призначення експертизи не заявляв. Позивач за основним позовом виконав свої зобов`язання по виплаті страхового відшкодування шляхом перерахування безготівкових коштів в розмірі 240\~353 грн. 87 коп. на рахунок ТОВ «Арія Моторс», що підтверджується платіжним дорученням №2696 від 06.03.2018 р. та №690 від 12.03.2018 р. Щодо доводів відповідача про те, що її прізвище « [PERSON] », натомість в постанові суду зазначено « [PERSON] », то в цій частині суд такі оцінює критично, оскільки дійсно матеріали про адміністративне правопорушення були складені на підставі наданих відповідачем документів - посвідчення водія [PERSON] та свідоцтва про реєстрацію ТЗ «МІЦУБІСІ», д.н. [NUMBER] , де зазначено ПІБ - [PERSON] . Відповідач не заперечує факт вчинення нею правопорушення 11 лютого 2018 року по автодорозі «Львів - Рава-Руська» 6 км+480 м, під час керування автомобілем марки «МІЦУБІСІ», д.н. [NUMBER] . Згідно ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Згідно ст. 1187 ч.2 Цивільного кодексу України «шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». Відповідно до ст. 1191 ч.1 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в СК «УНІКА» за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АК/7421154, то позивач звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування до СК «Універсальна» у розмірі, відповідно до умов полісу №AK/7421154 (ліміт за шкоду майну становить 100 000 грн., франшиза 0 грн.) Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки розмір\~витрат позивача\~на виплату\~страхового відшкодування\~складає 240\~353\~грн.\~87\~коп.,\~при цьому\~Полісом №AK/7421154\~покрито лише\~частину шкоди\~на суму\~100\~000\~грн.,\~то залишок\~шкоди,\~що підлягає\~стягненню з\~відповідача складає\~140\~353\~грн. Відповідно до положень ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим набув право зворотної вимоги до відповідача, як особи винної у завданні збитків, відповідачем не представлено суду належних доказів на спростування доводів позивача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 140 353 грн. Щодо зустрічного позову, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст.611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що матеріали справи не містять доказів протиправності дій позивача, а також порушення зобов`язань відносно Відповідача, остання не довела наявність розладів здоров`я, душевних страждань, психологічних переживань, розміру завданої моральної шкоди та причинно-наслідкових зв`язків між цим, а тому відповідно підстав для стягнення моральної шкоди з АТ «СК «ІНГО» немає. Окрім цього, з врахуванням задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову, слід стягнути з відповідача на користь позивача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2\~106 грн, а витрати, понесені відповідачем [PERSON] - залишити за нею.

Outcome: approved