Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 28 лютого 2008 року, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №294. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28 лютого 2008 року. В подружжя є спільні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх років між сторонами погіршилися відносини, постійно виникають сварки, відсутнє взаєморозуміння. З березня 2022 року подружжя спільно не проживає, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін). 21.07.2023 на адресу суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій повідомляє, що погоджується з позовними вимогами, не заперечує щодо розірвання шлюбу та просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.09.2023 надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці, у зв`язку із чим провадження у справі зупинено. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13.11.2023 провадження у справі поновлено, визнано явку позивача та відповідача в судове засідання для надання особистих пояснень обов`язковою. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, від останньої на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1\~ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до\~статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2\~статті 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 28 лютого 2008 року уклали шлюб, зареєстрували такий у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №294. Після державної реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 4). В подружжя є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] (а. с. 6,7). Встановлено, що вжиті судом заходи щодо примирення результатів не дали, а сторони міцної сім`ї не створили, не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім`я існувати не може, а примирення неможливе. З вказаного слідує, що між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, після надання сторонам строку для примирення, в судові засідання не з`являвся, таким чином не підтвердив свою позицію щодо визнання позовних вимог, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем при поданні позову понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1073,60 грн., а відтак, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати. На підставі ст. ст. 24, 105, 112 СК України,

Outcome: approved