Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-13 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Косівської міської ради про визнання права власності на майно. Позовну заяву [PERSON] та [PERSON] мотивують тим, що 18 липня 2017 року між позивачами та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який був посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Кабином А.Р. і внесений до реєстру за №603. Відповідно до вказаного договору вони придбали у [PERSON] нежитлові будівлі, а саме основний корпус площею 352,00 кв.м, позначений в плані літерою А, адмінбудівлю площею 93,3 кв.м літ. Б, їдальню площею374,40 кв.м, літ. В, лазню площею 94,3 кв м, літ. Г, склад площею 172, 20 кв.м, літ. Д. які розташовані за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1,4259 га кадастровий номер 2623610100:02:006:0477. Зазначене нерухоме майно перебуває у спільній частковій власності, з якої частка [PERSON] становить 90/100, а частка [PERSON] - 10/100. В першій декаді липня 2023 року [PERSON] звернулась в центр надання адміністративних послуг Косівської міської ради до державного реєстратора прав на нерухома майно із заявою про видачу їй витягу із реєстру речових прав на нерухоме майно про її право власності на 90/100 на нежитлові об?єкти адмінбудівлі та лазні за адресою: [ADDRESS] . Однак, 06.07.2023 року державним реєстратором було ухвалено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки відсутній електронний варіант інвентаризаційних матеріалів на нежитлові об?єкти адмінбудівлі та лазні за адресою: [ADDRESS] . А це позбавляє можливості в повному обсязі реалізовувати своє право на володіння, розпорядження, управління та користування зазначеним нерухомим майном. В судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують повністю та просять задоволити, а справу розглядати без їх участі. Представник відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не подавав. При цьому суд звертає увагу, що на стадії підготовчого засідання від міського голови поступило клопотання про визнання позову без надання пояснень, а згідно ухвали суду від 15.11.2023 року явка представника відповідача визнана обов?язковою, в зв?язку із чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі\~наявних у\~справі доказів,що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, згідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб`єктів\~права власності. Статтею392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом, та видно з копії договору купівлі-продажу від 18.07.2017 року, позивачі [PERSON] та [PERSON] придбали у [PERSON] нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 1,4259 га кадастровий номер 2623610100:02:006:0477 (а.с.11), що також підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12, 13) та довідкою виконавчого комітету Косівської міської ради за №1052 від 29.06.2023 року (а.с.14). Копіями технічних паспортів на нежитлову будівлю виготовлених станом на 10.06.2015 року підтверджується, що в [ADDRESS] знаходяться нежитлові будівлі, а саме: адмінбудівля та лазня (а.с.16-19, 20-23). Відповідно до висновку про вартість об?єкта оцінки за №24 від 18.07.2023 року, ринкова вартість нежитлових будівель адмінбудівлі та лазні, що знаходяться в [ADDRESS] , становить 133340 грн. (а.с.24). Таким чином, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] та можливість визнання за ними права власності на нерухоме майно. На підставі ст.ст. 316-317, 328, 392, 1216, 1218, 1225 ЦК України, та

Outcome: approved