Jurisdiction: civil
Date: 2023-12-19 00:00:00

Адвокат Шустіна Л.О., діюча від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Хмельницької міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що з 23.08.1996 року [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.09.2018 року був розірваний. В шлюбі народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . З початку широкомасштабного військового вторгнення військ РФ на територію України, а саме безперервний обстріл міста Маріуполя, задля врятування себе та своїх дітей позивач прийняла рішення виїхати в більш спокійне місце проживання та обрала м.Хмельницький. Колишній чоловік [PERSON] залишився в м.Маріуполі, від виїзду в безпечне місце відмовився. З 16.05.2022 року позивач разом з дітьми оселилась в м.Хмельницькому. Їхня донька [PERSON] народилась з діагнозом дитячий аутизм, їй встановлено першу групу інвалідності підгрупи «А» терміном до 18 років. Відповідач, починаючи з 2018 року так і дотепер, до дитини не навідується, зовсім не цікавиться її життям та розвитком, здоров`ям, матеріальної допомоги не надає, не допомагає з доглядом за дитиною інвалідом, з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті доньки свідомо не приймає. 20.07.2022 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] ,і з тих пір носить прізвище свого чоловіка [PERSON] . На сьогоднішній день вона самостійно та повністю займається вихованням та забезпеченням доньки, створює гідні умови проживання, сприяє належному її вихованню, повноцінному світосприйматтю життя та оточуючих людей наскільки це можливо в силу того, що донька інвалід дитинства. 12.07.2018 року Приморським районним судом м.Маріуполь було винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей, починаючи з 19.06.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Фактично відповідач жодних з покладених законом на нього обов`язків не виконує, не контактує з донькою, не цікавиться її життям, здоров`ям, інтересами, хоча і мав можливість їх виконувати, оскільки позивач не створювала й не створює перешкод у їх спілкуванні, так як вважає, що спілкування доньки з батьком є важливим в даній ситуації. Однак батько веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, добровільно залишився на окупованій території, в зв`язку з чим позивач вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 24.02.2023 року витребувано у Національної соціальної сервісної служби України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщеної особи, інформацію про місце реєстрації проживання/перебування відповідача [PERSON] 05.04.2023 року на виконання вищевказаної ухвали суду Нацсоцслужбою надано відповідь №0000-0501-4/1288-2023, відповідно до якої станом на 01.04.2023 року інформація щодо [PERSON] ,1978 року народження, з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщеної особи, відсутня. Ухвалою суду від 18.04.2023 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі, визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Витребувано у органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Хмельницької міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 15.05.2023 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] , адвоката Шустіної Л.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Визначено розгляд вищевказаної цивільної справи проводити в режимі відеоконференції з Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за участю позивача та його представника. 09.06.2023 року органом опіки та піклування в особі служби у справах дітей Хмельницької міської ради на адресу суду надано висновок №1532/01-31 від 08.06.2023 року про неможливість підготовки висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20.07.2023 року, постановленою судом, не виходячи до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик та допит свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.61). Ухвалою суду від 17.08.2023 року за результатами підготовчого засідання, після надання представником третьої особи органом опіки та піклування в особі служби у справах дітей Хмельницької міської ради висновку про неможливість підготовки висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] , підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Шустіна Л.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту позову. Позивач додала, що батько дитини аліменти на її утримання не надає, її чоловік [PERSON] хоче доньку удочерити. Подальший розгляд справи просили провести без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду не прибув, відзиву на позов не подав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок [PERSON] суду пояснила, що позивача знає довгий час. Відповідач [PERSON] за час сумісного проживання подружжя та після розлучення участі у вихованні дітей не приймає, ніякої підтримки Кондрацькій не надає, дітьми не цікавиться. Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок [PERSON] суду пояснив, що є чоловіком позивача. З 23.06.2018 року проживають разом. Відповідача по справі не знає, жодного разу не бачив щоб він навідував дітей чи допомагав дружині у їх вихованні, дітьми не цікавиться. Зазначив, що має намір удочерити [PERSON] . Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України розглянув справу без участі учасників справи на підставі наявних у ній доказів. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.08.1996 року, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.09.2018 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей сина [PERSON] , [INFO] , який на день подання позову досяг повноліття, та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 35, в якому в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] , та мати [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2018 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки або 33% від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19.06.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України і тимчасовою окупацією м.Маріуполя, в серпні 2022 року позивач разом з дітьми залишила місце свого постійного проживання: м.Маріуполь Донецької області та переїхала до м. Хмельницького, що підтверджується довідкою переселенця №6825-5002473346. 22.11.2022 року мати дитини, позивач по справі, зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) зроблено відповідний актовий запис №1478, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Дані ствердження позивача відповідачем не спростовані, тому суд приймає ці ствердження позивача при вирішенні спору по суті. Як зазначає мати дитини - позивач по справі [PERSON] , батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] не сплачує, що підтверджується довідкою-розрахунком, наданою Приморським відділом державної виконавчої служби у м.Маріуполі Маріупольського району Донецької області №56864061 від 20.01.2023 року, з якої встановлено, що загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 20.01.2023 року складає 59349,96 гривень, та підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які показали, що батько свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. З консультативного висновку спеціаліста від 02.06.2022 року вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз «розлад аутистичного спектра». Встановлено першу групу інвалідності підгрупи «А» терміном до 18 років. У висновку органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Хмельницької міської ради №1532/01-31 від 08.06.2023 року зазначено, що орану опіки та піклування не надано інформації, яка підтверджує винну поведінку батька, свідоме нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виховання і утримання дитини, попередження його про відповідальність за неналежне виконання батьківських дитини. У справі немає документів, які підтверджують, що він є хронічним наркоманом або алкоголіком, немає документів щодо його жорстоко поводження з дитиною, а також документів про доведену вину в його діях, притягнення до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків тощо. Неможливо обстежити житлово-побутові умови [PERSON] , з`ясувати його думку та аргументи, оскільки він проживає, як вказано у позовній заяві, у м.Маріуполь. Враховуючи викладене, неможливість виконати вимоги ст.19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає неможливою підготовку висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76- 78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Проаналізувавши вищевикладені матеріали справи, суд встановив, що відповідач [PERSON] не цікавиться життям та розвитком дитини, не виконує обов`язки по утриманню дитини, її матеріальному забезпеченню, про що свідчить значна заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , не вчиняє будь-яких дій спрямованих на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що підтверджується встановленими під час розгляду справи обставинами, показами свідків. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження здійснення йому перешкод у реалізації батьківських прав та обов`язків щодо малолітньої доньки [PERSON] , 2014 року народження, та не надано будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача щодо невиконання ним батьківських обов`язків відносно доньки. Зважаючи на обставини, які встановлені в ході розгляду справи, враховуючи, що відповідач [PERSON] маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, навмисно ухилився від їх виконання у відношенні своєї малолітньої доньки, доказів протилежного суду не надав, тому з метою захисту прав та інтересів дитини [PERSON] , [INFO] , має бути позбавлений батьківських прав відносно неї. При зміні свого ставлення по відношенню до малолітньої доньки, відповідач не позбавлений можливості поновити свої батьківські права. При цьому, суд вважає за доцільне відступити від висновку органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача через не надання інформації, яка підтверджує винну поведінку батька, свідоме нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виховання і утримання дитини, попередження його про відповідальність за неналежне виконання батьківських дитини за наступних підстав. Відповідно до ч.ч.5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У вищевказаному висновку органу опіки та піклування зазначено, що органу опіки та піклування не надано інформації, яка підтверджує винну поведінку батька, свідоме нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виховання і утримання дитини, попередження його про відповідальність за неналежне виконання батьківських дитини. У справі немає документів, які підтверджують, що він є хронічним наркоманом або алкоголіком, немає документів щодо його жорстоко поводження з дитиною, а також документів про доведену вину в його діях, притягнення до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків тощо. Неможливо обстежити житлово-побутові умови [PERSON] , з`ясувати його думку та аргументи, оскільки він проживає, як вказано у позовній заяві, у м.Маріуполь. Проте, суд на підставі аналізування вищенаведених матеріалів справи, пояснень учасників справи, свідків, враховуючи вищенаведені норми права, дійшов висновку, що такий висновок органу опіки та піклування складений без урахування обставин, які були встановлені в судовому засіданні під час розгляду справи, суперечить інтересам дитини та є недостатньо обґрунтованим, оскільки орган опіки та піклування не вирішив питання по суті заяви, обмежившись формальною неможливістю виконання вимог ст.19 Сімейного кодексу України, з посиланням на неможливість визначення місця знаходження відповідача, отримання його пояснень та аргументів, обстеження його житлово-побутових умов. Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги є доведеними, внаслідок чого задовольняє позов [PERSON] про позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved